Справа № 453/540/24
№ провадження 2/453/324/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі
головуючого-судді Ясінського Ю.Є.
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмежиною відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Зазначає, що, відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання, тому просить позов задовольнити.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
08 жовтня 2024 року представник позивача Романенко У.М. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення в яких зазначив, що договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісних кредиторів подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісні кредитори надіслали позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання договору. Укладення Договорів здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариств, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи Відповідача. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог
власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісними Кредиторами (Позикодавцями) не було б укладено. Зазначив, що для укладення договору позики в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств Позичальником власноруч. Таким чином оспорюваний Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не були би укладені. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки вказаний договір є дійсним та ніким не скасованим. Отже, Позивачем доведено факт укладання Відповідачем кредитних договорів, договору позики в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Просить суд розгляд справи проводити у їх відсутності та задоволити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду. Однак 26 листопада 2024 року представник відповідача адвокат Джуфер Босик В.М. надіслала заяву (Електронний суд) про розгляд справи без їх участі. У задоволені позову відмовити у повному обсязі.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що:
Директором ТзОВ «Мілоан» ОСОБА_3 30 травня 2021 року о 12:29 годині підписано Договір про споживчий кредит №3177243, про що зазначено на самому договорі на першій сторінці у верхньому правому кутку. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що ТзОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого Відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3177243 від 30 травня 2021 року. Однак у Договорі №3177243 від 30 травня 2021 року відсутній електронний підпис ОСОБА_1 - одноразовий ідентифікатор, чи інший документ який би підтверджував направлення електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор ОСОБА_1 та підписання останнім зазначеного договору.
Згідно п. 2.1 Договору про споживчий кредит №3177243 Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.
Пунктом 7.1 Договору визначено, що якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправленні Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.
Однак, відповідно до Анкети-заяви №3177243 від 30 травня 2021 року, та Договору про споживчий кредит №3177243 від 30 травня 2021 року, у таких відсутня інформація, що картковий рахунок № НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 .
Разом із тим, відповідно до абзацу 1.30) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні «(Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2001, № 29, ст.137) який діяв на момент видачі платіжного доручення, платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.
В даному випадку Платіжне доручення 47526768 є дорученням ТОВ «Мілоан» здійснити ТОВ ФК Елаєнс» переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_2 , а не підтвердженням перерахування коштів на зазначений рахунок на що посилається позивач.
Позивачем при зверненні до суду не подано доказів перерахування первісними кредиторами на рахунок відповідача кредиту у вказаному в договорі розмірі, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування, отримання коштів відповідачем на виконання умов п.2.1, 7.1 Договору.
Наданий суду розрахунок заборгованості не дозволяє зробити висновок щодо розміру заборгованості по фактично отриманій та неповернутій сумі коштів. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві.
За клопотанням представника позивача суд витребовував від АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: - інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) карткового рахунку відкритого у банку станом на 30 травня 2021 року; - виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_5 в період з 30 травня 2021 року по 02 червня 2021 року.
07 листопада 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на запит з якої вбачається, що у клієнта не емітовано карту № НОМЕР_5 , тому надати інформацію та рух рух коштів з 30 травня 2021 року по 02 червня 2021 року не вбачається можливим.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до положень ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
При зверненні до суду з позовом позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними. Доказів, які підтверджують факт підписання долученого позивачем до матеріалів Договору про споживчий кредит №3177243 від 30 травня 2021 року.
Враховуючи викладене, ч.7 ст.81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №3177243 від 30 травня 2021 року, оскільки будь - яких доказів підписання ОСОБА_1 долученого до матеріалів справи примірника договору не додано, отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов договору позивач не надав, а розрахунок заборгованості не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, а відтак у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст.12,13,81,141,258-259,264-265 ЦПК України, суд, -
у задоволенні позову Товариства з обмежиною відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Сплачений судовий збір залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: с. Ялинкувате, Стрийського району Львівської області, РНОКПП НОМЕР_4 ).
Суддя Ю.Є. Ясінський