Справа №567/1967/24
Провадження №2/567/641/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Венгерчук А.О. , перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

встановив

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який, серед іншого, повинен містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить, зокрема, зробити у месенджері Viber допис з посиланням на судове рішення із спростуванням цього тексту від її імені від 05.07.2024 у спільноті "Підслухано Острог" в соціальній мережі Facebook.

При цьому позовні вимоги (прохальна частина позовної заяви) не містять чіткого зазначення того, які саме відомості, викладені в Інтернет-спільноті "Підслухано Острог", в соціальній мережі Facebook, необхідно визнати такими, що підлягають до спростування та ким саме такі відомості викладені.

В позові не зазначено офіційну назву соціальної мережі, в якій розміщено дописи, як і не зазначено докази, що підтверджують наступні обставини: що зазначена позивачем спільнота розміщена саме в мережі Facebook; що саме позивач зареєстрований в цій спільноті-групі та саме відповідач, а не інші особи; що роздруковані тексти повідомлень розміщені саме у відповідній групі та у вказаній соціальній мережі. Суду не надано скріншоти повідомлень з екрану комп`ютера з прив`язкою тексту до дати, сторінки. В позові не зазначено час розміщення повідомлень в групі.

У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться у пункті 14 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК (у редакції ЦПК України дійсній до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), тобто у частині відповідності заяви до форми і змісту з врахуванням особливостей категорії правовідносин.

Аналогічною за змістом є норма статті 175 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, якою визначено вимоги для позовної заяви.

Таким чином, заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, а також посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Також, із позовної заяви важко встановити, яку конкретно інформацію позивач вважає наклепом, та що трапилася 17.09.2024, чи та яка мала місце 25.09.2024, чи та, яка була розміщена у соціальній спільноті.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, суд зауважує, що позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, яку позивач вважає недостовірною, та просить суд зобов`язати відповідача спростувати, оскільки роздруківка з Інтернет-сторінки не підтверджена іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводить факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника, відповідача), належність офіційної сторінки особі, визначеної відповідачем у справі.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо.

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України у пункті 9 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Отже належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації у мережі «Інтернет», окрім власне автора відповідного інформаційного матеріалу, є власник вебсайта, особу якого позивач повинен установити та зазначити у позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 439/1469/15-ц, відповідно до якої належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі «Інтернет» є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. А також зазначена в ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Однак, ані позивачкою, ані її представником не вказано власників веб-сайту та доменних імен на веб-сторінці, не зазначено: кому належать Інтернет ресурс та не визначено їх статус в справі, з урахуванням вимоги щодо поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет. Відсутність вказаних відомостей перешкоджає визначенню суб`єктного складу відповідачів у поданій позовній заяві, що унеможливлює визначення спірності цивільних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем. Таким чином, з урахуванням наведеного, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог, встановити предмет та підстави позову, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права у відповідності до вимог ЦК України, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав, який не суперечить закону і який просить визначити у рішенні.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору в установленому законом порядку, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З позовної заяви встановлено, що позивач просить стягнути із відповідача 10000 грн. моральної шкоди за вчинення відносно неї адміністративних правопорушень, які мали місце 17.09.2024 та 25.09.2024 за вчинення яких на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення. Окрім того, позивач просить стягнути 60000 грн. моральної шкоди за поширення відносно неї негативної інформації, яка мала місце 05.07.2024.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної особи немайнового характеру сума судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211 грн. 20 коп.). За подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у даній категорії справ ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено позовна вимога як немайнового характеру так і вимоги майнового характеру: про зобов`язання спростувати поширену інформацію та про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та 60000 грн.

Таким чином вбачається, що позивач заявив одночасно три вимоги одна з яких немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

Отже, позивач має сплатити судовий збір відповідно до кількості заявлених ним позовних вимог та надати підтвердження проведення такої оплати. Зокрема, позивачем було сплачено судовий збір лише за одну вимогу майнового характеру у розмірі 3028 грн. Таким чином позивачу слід сплатити 1211 грн. 20 коп. судового збору за позовну вимогу немайнового характеру та 3028 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди по другому факту порушення прав позивача.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом семи днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості сторін по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України

постановив

позовну заяву ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.