УХВАЛА

16 жовтня 2024 року

місто Київ

Справа № 210/2025/22

Провадження № 14-122зц24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Погрібного С. О.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Мартєва С. Ю., Ткача І. В., Ткачука О. С., Шевцової Н. В.,

ознайомилася із заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2024 року за виключними обставинами

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Третьої криворізької державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса,

УСТАНОВИЛА:

1. ОСОБА_1 у липні 2022 року звернувся до суду з позовом до Третьої криворізької державної нотаріальної контори та просив визнати незаконною та скасувати постанову нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 24 квітня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н. М. 03 вересня 2013 року за реєстровим № 1633.

2. Рішенням від 29 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

3. Постановою від 06 березня 2024 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу позивача задовольнив, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року скасував та ухвалив нове про задоволення позову. Суд визнав незаконною та скасував постанову державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикової Т. В. від 24 квітня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н. М.

03 вересня 2013 року за реєстровим № 1633.

4. Третя криворізька державна нотаріальна контора у березні 2024 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 29 вересня 2023 року залишити в силі.

5. Постановою від 27 серпня 2024 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду касаційну скаргу Третьої криворізької державної нотаріальної контори задовольнив частково, скасував постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, а рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року змінив, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

6. ОСОБА_1 25 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» подав до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 серпня 2024 року.

7. Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що у прийнятті заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами потрібно відмовити та повернути її заявникові з огляду на такі міркування.

8. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6 і частина друга статті 19 Конституції України).

9. За частиною першою статті 36, пунктами 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.

10. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 згаданого Закону Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

11. Верховний Суд є судом касаційної інстанції в цивільних справах, що передбачено статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України).

12. Право на касаційне оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначені у статті 389 ЦПК України.

13. Порядок подання касаційної скарги врегульований у ЦПК України. Зокрема,

у частині першій статті 391 цього Кодексу передбачено, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд

у складі Касаційного цивільного суду.

14. Відповідно до змісту статей 393, 394 ЦПК України повноваженнями прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження наділений Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду. Відкриття касаційного провадження передбачає перевірку правильності оформлення касаційної скарги та дотримання порядку її подання, у тому числі сплати судового збору та дотримання строків на касаційне оскарження.

15. Порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду передбачений у частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України, а саме в параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» цього Кодексу. Згідно із цими правилами саме після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.

16. За змістом заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, поданої до Великої Палати Верховного Суду, ОСОБА_1 не погоджується з постановою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року, якою скасовано постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції викладено в новій редакції, просить як виняток розглянути скаргу Великою Палатою Верховного Суду та своїм рішенням врегулювати питання з дотримання законності.

17. Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду (крім перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами відповідно до приписів глави 3 розділу V ЦПК України), оскільки зазначені рішення є остаточними і подальшому оскарженню не підлягають, а також не передбачає самостійного вирішення питання про передачу Великій Палаті Верховного Суду на розгляд цивільної справи за межами повноважень, передбачених ЦПК України.

18. Порядок перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими та виключними обставинами в цивільних справах регулюється главою 3 розділу V ЦПК України.

19. Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

20. Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

21. Статтею 425 ЦПК України встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

22. Відповідно до частини першої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

23. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій

з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).

24. Згідно із частиною третьою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати.

25. Велика Палата Верховного Суду не ухвалювала судового рішення, яке просить переглянути за виключними обставинами ОСОБА_1 . Заява не містить відомостей та посилань на встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом, чи на встановлення Конституційним Судом України неконституційністі (конституційністі) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, чи на встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

26. Отже, на підставі статей 423, 425 ЦПК України Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про відсутність підстав, передбачених процесуальним законом, для прийняття заяви ОСОБА_1 та перегляду Великою Палатою Верховного Суду за виключними обставинами судового рішення, ухваленого Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

27. Через неіснування юридичних підстав для розгляду Великою Палатою Верховного Суду цієї заяви ОСОБА_1 у її прийнятті має бути відмовлено, а саме звернення підлягає поверненню заявнику. Така відмова не порушує права ОСОБА_1 на доступ до суду, оскільки заявник уже реалізував право на оскарження судового рішення у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

28. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, параграф 36).

29. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання

з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (рішення

від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland),

заява № 28249/95, параграф 53).

30. Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоб порушувати саму сутність цього права. Також обмеження права доступу до суду не є сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо немає «пропорційного співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»

(Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, параграф 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства»

(Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, параграф 65).

31. За усталеною практикою ЄСПЛ юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення суду, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення від 09 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України», заява № 41984/98, параграф 53).

32. Звернення до Великої Палати Верховного Суду з проханням про здійснення ще одного розгляду справи фактично спрямоване на перегляд рішення суду касаційної інстанції, коли не існує для цього визначених процесуальним законом підстав. Такий перегляд є неможливим, оскільки ставить під сумнів гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції принцип остаточності судового рішення (res judicata).

Керуючись статтями 388, 391, 393, 394, 403, 423, 425 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду від 27 серпня 2024 року за виключними обставинами

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Третьої криворізької державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса- відмовити та повернути її заявнику разом із доданими до заяви матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. О. Погрібний

Судді: О. О. Банасько Л. Ю. Кишакевич

О. Л. Булейко В. В. Король

Ю. Л. Власов С. І. Кравченко

І. А. Воробйова С. Ю. Мартєв

М. І. Гриців І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

І. В. Желєзний Н. В. Шевцова