ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 705/6906/23
Провадження № 22-ц/821/819/24
категорія 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трепака Олександра Івановича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2024 року (ухваленого під головуванням судді Гудзенко В.Л. в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

19 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 368182-КС-002, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 36 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,865875% за кожен день користування кредитом.

Крім того, 18.11.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 368182-КС-002 про надання кредиту, за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 10 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становила 1 500 грн.

Також, 29.01.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 368182-КС-002 про надання кредиту, за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 14 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становила 2 100 грн.

Позивач вказує, що товариство свої зобов`язання за вказаним договором та додатковими угодами виконав та надав відповідачу грошові кошти у визначеному розмірі шляхом перерахування на його банківську карту.

Відповідач, у свою чергу, зобов`язання належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем складає в загальній сумі 104 139,53 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 368182-КС-002 від 08.09.2021 у розмірі 104 139,53 грн., яка складаєтья з наступного: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 44 600,07 грн, суми прострочених платежів по процентах - 59 471,72 грн, суми прострочених платежів за комісією - 67,74 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2024 року позов - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Бізнес Позика» заборгованість за договором № 368182-КС-002 від 08.09.2021 у розмірі 104 139,53 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Бізнес Позика» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Тобто, із зазначеного вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін; із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

02 квітня 2024 року через систему «Електронний суд», представик ОСОБА_1 - адвокат Трепак О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2024 року, як незаконне і необгрунтоване, а провадження у справі закрити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки він участі у розгляді справи не приймав, відзив на позов не подавав, проти підписання основного договору кредиту не заперечував.

Вказує, що суд не звернув уваги, що позов подано особою, яка не є адвокатом.

В матеріалах справи знаходиться довіреність у порядку передоручення від 24.10.2023, сформована у системі «Електронний суд», у відповідності до якої Гайворонська М.М. на підставі Витягу з ЄДР віж 18.07.2023 щодо ТОВ «Бізнес Позика», уповноважила в порядку передоручення Мишевську Н.М. представляти інтереси ТОВ «Бізнес Позика».

Також до заяви не долучено жодного документу, який би підтвердив перебування Мишевської Н.М. у трудових відносинах з ТОВ «Бізнес Позика».

Крім того, не заслуговує на увагу і долучена до справи копія Положення про самопредставництво, оскільки воно затверджено 09.01.2024, у той час, як позов подано до суду 18.12.2023.

Вказує, що судом не було враховано висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 11.03.2024 у справі № 505/3188/18.

Скаржник посилається на те, що ним було укладено кредитний договір та на його рахунок ТОВ «Бізнес Позика» були перераховані кошти у розмірі 36 000 грн, проте в матеріалах справи відсутні належні докази про перерахування коштів відповідно до додаткових угод № 1 та № 2 відповідно у розмірі 14 000 та 10 000 грн.

Документи за №488137921 від 29.01.2022 та №463081425 від 18.11.2021 підтверджують тільки те, що ТОВ «Бізнес Позика» затвердило перерахування коштів для ОСОБА_1 , однак вони не підтверджують факт перерахування цих коштів.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 368182-КС-002, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору, кредитодавець надав позичальникові кредит у розмірі 36 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності та платності, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,865875% за кожен день користування кредитом, строком на 24 тижні та із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 5 400 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник.

18.11.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 368182-КС-002 про надання кредиту, за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 10 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становила 1 500 грн.

29.01.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 368182-КС-002 про надання кредиту, за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит в сумі 14 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становила 2 100 грн.

На підтвердження укладення Договору та Угод позивачем надано Паспорти споживчого кредиту, в яких міститься інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником, та відповідний Договір та Угоди.

На підтвердження укладення кредитного договору, додаткових угод позивачем долучено анкету клієнта (витяг з інформаційно-комунікаційної системи ) від 01.11.2023, в якій міститься інформація про клієнта та на підтвердження перерахування позивачем на рахунок відповідача ОСОБА_1 коштів у розмірі 36 000 грн, платіжне доручення № 31509 від 08.09.2021, копія повідомлення про перерахунок коштів згідно Додаткової угоди від 29.01.2022, у розмірі 14 000 грн та копія повідомлення про перерахунок коштів згідно Додаткової угоди від 18.11.2021, у розмірі 10 000 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за Договором та Угодами становить 104 139,53 грн, яка складається з наступного: 44 600,07 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 59 471,72 грн. - суми прострочених платежів по процентах та 67,74 грн. суми прострочених платежів за комісією.

2.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно із ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.09.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №368182-КС-002 (Споживчий кредит. Електронна форма) відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 36 000 грн, строком на 24 тижні, а також Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту №368182-КС-002 від 18.11.2021, відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 10 000 грн. та Додаткову угоду 2 до Договору про надання кредиту №368182-КС-002 від 29.01.2022, відповідно до якої відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 14 000 грн.

Також із матеріалів справи вбачається, що договір про надання кредиту № 368182-КС-002 від 08.09.2021, Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту від 18.11.2021 та Додаткову угоду 2 до Договору про надання кредиту від 29.01.2022 відповідач підписав електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором - G-3903, та G-7638, чим підтвердив факт ознайомлення з умовами отримання кредитних коштів та їх прийняття.

Отже, приймаючи умови договорів, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Договору про надання кредиту та Правилами, повністю розуміє, усі умови, їх зміст, суть , об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися, які розміщені в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та опубліковані на його офіційних сайтах.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Після укладення кредитного договору №368182-КС-002 від 08.09.2021 , він разом з додатком №1 та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» був відправлений відповідачу на його електронну пошту та розміщений в особистому кабінеті клієнта для перегляду та скачування в цілодобовому режимі без обмежень, що підтверджено паперовою копією веб - сторінки з електронної пошти та візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

На підтвердження позовних вимог товариством було долучено: Договір №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021 в розмірі 36 000 грн, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3903; розрахунок заборгованості за Договором №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021; копію пропозиції укласти договір (оферти) №368182-КС+-002; копію прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021; копію паспорта споживчого кредитування, копію Додаткової угоди 1 до Договору №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021, копію пропозиції укласти Додаткову угоду 1 до Договору №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021; копію прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди 1; копію паспорта споживчого кредиту; копію Додаткової угоди 2 до Договору №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021; копію пропозиції укласти Додаткову угоду 2 до Договору №368182-КС-002 про надання кредиту від 08.09.2021; копію прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди 2; копію Анкети-клієнта(витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи); копію платіжного доручення № 31509 від 08.09.2021 про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 36 000 грн, копію повідомлення (платіжне доручення) про перерахунок коштів відповідно до Додаткової угоди1 про переказ грошових коштів ТОВ «БІЗПОЗИКА» - 18.11.2021 10:34ЕЕТ на картку отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 10 000 грн; копію повідомлення (платіжне доручення) про перерахунок коштів відповідно до Додаткової угоди 2 про переказ грошових коштів ТОВ «БІЗПОЗИКА» - 29.01.2022 12:14ЕЕТ на картку отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 14 000 грн, копію Правил про надання коштів у позику.

Із наведеного слідує, що між сторонами було укладено кредитний договір в електронній формі та відповідачем згідно Договору № 368182-КС-002 від 08.09.2021, Додаткової угоди 1 від 18.11.2021 та Додаткової угоди 2 від 29.01.2022 та позивачем відповідно до умов договору та додаткових угод 1і 2 перераховано відповідачу на його власний картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти відповідно у розмірі 36 000 грн, 10 000 грн та 14 000 грн.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, оскільки здійснив лише кілька платежів на загальну суму 75 026,68 грн, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи відсутні належні докази про перерахування коштів відповідно до додаткових угод № 1 та № 2 відповідно у розмірі 14 000 та 10 000 грн, є безпідставними та спростовуються наданими копіями повідомленнями про перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , на який були зараховані кошти згідноДоговору № 368182-КС-002 від 08.09.2021 у розмірі 36 000 грн та який не заперечувався відповідачем.

Розмір заборгованості відповідачем не оспорюється.

Посилання суду першої інстанції у рішенні, що «посилання відповідача, що договір не підписано електронним цифровим підписом, а тому не може вважатися укладеним належним чином спростосуються наступним» є помилковим, проте вказані посилання суду не впливають на правильність рішення суду і не є обов`язковою підставою для скасування по суті правильного рішення суду першої інстанції.

Крім того, скаржником визнається факт підписання кредитного договору №368182-КС-002 від 08.09.2021.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був підписаний відповідачем 08.09.2021 та додаткові угоди 1 і 2, відповідно, 18.11.2021 та 29.01.2022 у відповідності до норм статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 207 Цивільного кодексу України, що доводить волевиявлення відповідача на укладання кредитного договору у такий спосіб та отримання ним кредитних коштів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановивши обставини у справі та визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, додаткових угод 1 і 2 до нього, так і отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту та невиконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що суд не звернув уваги, що позов подано особою, яка не є адвокатом, в матеріалах справи знаходиться довіреність у порядку передоручення від 24.10.2023, сформована у системі Електронний суд, у відповідності до якої Гайворонська М.М. на підставі Витягу з ЄДР від 18.07.2023 щодо ТОВ «Бізнес Позика», уповноважила в порядку передоручення Мишевську Н.М. представляти інтереси ТОВ «Бізнес Позика», проте, до заяви не долучено жодного документу, який би підтвердив перебування Мишевської Н.М. у трудових відносинах з ТОВ «Бізнес Позика», є необгрунтованими по наступних підставах.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

При цьому, у пункті 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 грудня 2023 року через систему Електронний суд ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 139,53 грн.

Отже, дана цивільна справа є малозначною в силу закону, а тому відповідно до вимог частини 2 статті 60 ЦПК України представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» у даній цивільній справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.1 ст. 244 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви на підтвердження повноважень ТОВ «Бізнес Позика» представником Мишевською Н.М. було долучено довіреність, згідно якої вбачається, що Гайворонська М.М. уповноважила в порядку передоручення Мишевську Н.М. представляти інтереси товариства в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі, з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні вимоги та інші передбачені законом процесуальні документи.

Також будо долучено до позовної заяви Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, з якого вбачається, що керівником юридичної особи ТОВ «Бізнес Позика» є Гайворонська М.М .

Враховуючи, що дана справа на момент подання позову була малозначною відповідно до закону, тому представництво ТОВ «Бізнес Позика» у суді першої інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону.

Інші доводи, наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Трепаком О.І. в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трепака Олександра Івановича- залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков