Справа № 127/3691/24
Провадження № 22-з/801/142/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Медвецький С. К.
12 грудня 2024 рокуСправа № 127/3691/24м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),
суддів: Панасюка О. С., Стадника І. М.,
за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року позов задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на (ідеальну) частку квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9 084 грн витрат за сплату судового збору.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року відмовлено у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2024 року апеляційну скаргу адвоката Головчука В. А. в інтересах ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року у частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 скасовано й ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року залишено без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишено за ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу адвоката Бахура О. В. в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року задоволено частково.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року скасовано й ухвалено нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

03 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу нею порушено питання про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та заявлено, що докази в підтвердження розміру витрат, які сторона понесла або має понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Факт надання правничої допомоги, розмір та оплата її вартості підтверджуються договором про надання правничої допомоги б/н від 06 листопада 2024 року, переліком наданих послуг та часу, витраченого на надання правничої допомоги від 28 листопада 2024 року, актом приймання-передачі наданих юридичних послуг б/н від 28 листопада 2024 року.

У заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 20 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» указано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим, цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Установлено, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявлено про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, нею подано заяву з додатками про ухвалення додаткового рішення.

З вимог статей 137, 141 ЦПК України слідує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження заявлених витрати на професійну правничу допомогу позивачем подано до суду апеляційної інстанції:

ордер серії АВ № 1164663 від 11 листопада 2024 року про надання правничої (правової) допомоги Бей С. О.;

договір про надання правничої допомоги б/н від 06 листопада 2024, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Бахуром О. В., предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги (здійснення представництва) щодо захисту прав та інтересів клієнта у цивільній справі № 127/3691/24 у суді апеляційної інстанції. Розмір гонорару по цьому договору встановлений за взаємною згодою сторін у фіксованому розмірі 2 000 грн за одну годину праці адвоката, що сплачується по завершенню надання послуг та отримання результату за наслідком винесення судового рішення у справі на користь клієнта (пункт 1.2, 3.1 договору);

перелік наданих послуг та часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 28 листопада 2024 року та акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 28 листопада 2024 року, згідно яких відповідно до взятих на себе зобов`язань, адвокат надав правничу допомогу ОСОБА_1 згідно договору сукупною вартістю 20 000 грн, з яких: підготовка процесуальних та інших документів (від імені клієнта та адвоката): відзив на апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року (05 год); апеляційна скарга на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року (04 год); підготовка, прибуття до суду та участь в одному судовому засіданні (судодень - незалежно від часу участі): всього призначено/відвідано 1 судове засідання (28 листопада 2024 року) 1 год. Всього: 10 год.

Відтак стороною позивача подано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зробила висновок, що:

«витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» указано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

ЄСПЛ присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та указує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» указано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновок, що:

«саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Представник відповідача адвокат Головчук В. А. у заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу указував, що заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та не відповідає критеріям реальності таких витрат та розумності їх розміру, оскільки відзив на апеляційну скаргу відповідача аналогічний відповіді на відзив, яка подавалась до суду першої інстанції, а апеляційна скарга на додаткове рішення за змістом не відрізняється від заяви про ухвалення додаткового рішення, що подавалась позивачем до місцевого суду.

Розподіляючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції, колегія суддів ураховуючи результат їх розгляду, незначну складність справи, а також те, що надані адвокатом послуги охоплюються загальною діяльністю адвоката, як представника у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн є неспівмірною з огляду на розумну необхідність для цієї справи, відтак, з урахуванням заяви сторони відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у сумі 10 000 грн.

На переконання апеляційного суду, такий розмір витрат на правничу допомогу є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Керуючись ст. ст. 137, 270, 381 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Олександр ПАНАСЮК

Ігор СТАДНИК