У Х В А Л А

3 травня 2024 року місто Київ

справа № 755/4654/15-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/8884/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про відшкодування майнової, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та пені,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану в результаті пошкодження автомобіля в сумі 81 528 грн. 90 коп., витрати по евакуації транспортного засобу в сумі 500 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн., моральну шкоду у розмірі 1 500 грн., судовий збір в сумі 843 грн. 29 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 654 грн. 64 коп., а всього суму 93 826 грн. 83 коп. Стягнуто з ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 50 000 грн., пеню у розмірі 5 970 грн., судовий збір в сумі 559 грн. 70 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 5 743 грн. 36 коп., а всього суму 62 273 грн. 06 коп. В решті заявлених вимог відмовлено.

У серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року, 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

30 квітня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року, в якій посилається на те, що ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 не отримував, дізнався про неї випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень 14 лютого 2024 року, що підтверджується роздруківкою вказаної ухвали. З огляду на викладене, вважає, що десятиденний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року має

відраховуватися з дати, коли ОСОБА_1 отримав (дізнався) про ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року, а саме 14 лютого 2024 року.

Посилаючись на викладене, скаржник просив прийняти апеляційну скаргу на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року.

Наведені доводи скаржника не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 294 ЦПК України, у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З матеріалів справи убачається, що 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року, після того як ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд цього заочного рішення.

Порядок оскарження заочного рішення в апеляційному порядку (після залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) має певні особливості.

Так, на відміну від загального порядку оскарження рішення суду, строк на апеляційне оскарження заочного рішення відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а не з дня складання повного тексту чи його отримання відповідачем (скаржником) (частина 4 статті 287 ЦПК України).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні від 30 січня 2024 року, у якому заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ураховуючи вищенаведені норми процесуального прав, останнім днем строку для подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення є 9 лютого 2024 року.

Суд вважає, що не вручення скаржнику ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року не є поважною причиною пропуску строку для подання апеляційної скарги на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року, оскільки мотиви відхилення судом доводів заявника про наявність підстав для перегляду заочного рішення жодним чином не впливають на можливі аргументи апеляційної скарги.

Отже скаржнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та вказати інші підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 червня 2015 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням іншихпричин поважності його пропуску у визначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов