ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6555/24
провадження № 2/753/5234/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Власенку Д.А.

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди,-

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

29 березня 2024 року ПрАТ «СК «УНІКА» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що 23 листопада 2020 року між ним та ТОВ «Світ інструментів і технологій» (далі - ТОВ «СІІТ») укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030409/4615/0000141.

Предметом цього договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

Відповідно до умов договору страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом пункту 5 договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП).

03 лютого 2021 року о 13:15 год у м. Києві, на Набережному шосе сталася ДТП за участі трьох автомобілів: «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення.

Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдано механічні пошкодження, а страхувальник зазнав матеріального збитку.

04 лютого 2021 року потерпілий від ДТП, звернувся до страховика (ПрАТ «СК «УНІКА») із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач провів огляд транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу.

Відповідно до рахунку ТОВ «Ніко Мегаполіс» від 05 лютого 2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 125 608,69 грн.

Згідно зі страховим актом від 16 лютого 2021 року позивач (ПрАТ «СК «УНІКА») ухвалив рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором про добровільне страхування у розмірі 124 108,69 грн шляхом безготівкового перерахування коштів ТОВ «Ніко Мегаполіс».

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Після звернення позивача до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», останнє здійснило відшкодування у порядку регресу у сумі 75 332,31 грн.

Позивач указує, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації.

ПрАТ «СК «УНІКА» просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 48 776,38 грн та відшкодувати судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

У заявах по суті справи просив позов задовольнити, посилаючись на те, що представник відповідача фактично не спростував вимоги позову.

Представник відповідача подав відзив у якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вказував, що автомобіль було пошкоджено 03 лютого 2021 року, про що позивача повідомлено 04 лютого 2021 року, а з позовом він звернувся 28 березня 2024 року, тобто більше ніж через три роки після настання ДТП.

Крім того, представник відповідача не погоджувався з відсотком зносу автомобіля, який визначило ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - 55 %. Вважає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» безпідставно знизило виплату страхового відшкодування.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у справі про адміністративне правопорушення, яка призначена на цей час у Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, місце розгляду справи повідомлена належним чином .

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи.

? 11 квітня 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.67-69).

? 08 травня 2024 року від представника відповідача надійшли клопотання: про залучення до участі у розгляді справи третю особу - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про витребування страхової справи від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с. 87, 90, 92).

? 08 травня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.96-97,109-118).

? 15 травня 2024 року від представника відповідача надійшли клопотання: про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про залучення третьої особи, про призначення судової експертизи для визначення розміру матеріальних збитків (а.с. 121, 124-126).

? 15 травня 2024 року представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності (а.с.137-139).

? 16 травня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.141-151).

? 06 червня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва прийнято відзив на позовну заяву, залучено до участі у розгляді справи як третю особу ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.161-164).

? 15 серпня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.178).

? 15 серпня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (а.с. 180-182).

? 02 вересня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника відповідача, призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (а.с.199-204).

? 18 листопада 2024 року від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов лист про неможливість проведення експертизи внаслідок її неоплати та повернуто матеріали цивільної справи до суду без виконання (а.с. 117-118).

? 18 листопада 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.120-121).

? 09 грудня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

? 09 грудня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справ у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі.

За результатами розгляду клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки як встановлено з матеріалів справи, представник відповідача завчасно повідомлений про розгляд справи шляхом доставлення документа (судової повістки) в електронний кабінет 21 листопада 2024 року, отже, мав достатньо часу для вирішення організаційних питань з метою явки до суду. При цьому суд враховує, що у цій справі дата судового засідання була визначена раніше, ніж у Шевченківському районному суді м. Києва.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Надавши оцінку зібраним доказам як у їх сукупності так і кожному окремо, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з договором добровільного страхування наземно транспорту «КАСКО» від 23 листопада 2020 року № 030409/4615/0000141, укладеного між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «СІІТ», його предметом є майнові інтереси ТОВ «СІІТ» (страхувальник), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (застрахований автомобіль) (пункт 6 договору).

Згідно з пунктом 5 договору страховими ризиками, зокрема, є ДТП (а.с.15-16).

03 лютого 2021 року о 13:15 год у м. Києві на Набережному шосе ОСОБА_1 керувала автомобілем «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , усупереч пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який від удару інерційно здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 36-37).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.36-37).

Внаслідок ДТП, застрахованому автомобілю «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдано механічні пошкодження.

04 лютого 2021 року водій ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, просив визнати подію страховим випадком та виплатити страхове відшкодування на СТО - ТОВ «Ніко Мегаполіс» (а.с.38).

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПрАТ «СК «УНІКА» провело огляд транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу, місце огляду: Бориспільське шосе, 13, м. Київ (а.с.40-41).

Відповідно до рахунку № 00758, складеного ТОВ «Ніко Мегаполіс» 05 лютого 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Fiorino», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 125 608,69 грн (а.с.42-44).

Страховим актом № 00402750, складеним 16 лютого 2021 року, ПрАТ «СК «УНІКА» визнала подію 03 лютого 2021 року страховим випадком та визначило суму страхового відшкодування у розмірі 124 108,69 грн (а.с.51).

Згідно з платіжним доручення від 18 лютого 2021 року № 202184 ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило страхове відшкодування у сумі 124 108,69 грн на рахунок ТОВ «Ніко Мегаполіс» (а.с.52).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 201408212, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобілем «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким у момент ДТП керувала ОСОБА_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.35).

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач з претензією № 29498 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування у розмірі 124 108,69 грн, яке було сплачено ПрАТ «СК «УНІКА» страхувальнику (а.с.53).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» у сумі 75 332,31 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24 червня 2021 року № 31978 (а.с 54).

13 вересня 2021 року ПрАТ «СК «УНІКА» направило ОСОБА_1 досудову вимогу № 29498 про сплату різниці між фактично завданою шкодою та страховою виплатою в розмірі 48 776,38 грн (а.с.55-56).

18 жовтня 2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надало відповідачу відповідь щодо розрахунку страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 03 лютого 2021 року, та роз`яснило, що при розрахунку страхового відшкодування бралися результати проведеного огляду представником позивача пошкодженого застрахованого автомобіля, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159 (а.с.117-118).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема й страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»).

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої зазначеної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Отже, відносини між ПАТ «СК «УНІКА» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації.

Щодо розміру страхового відшкодування

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу (див. постанову Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17).

Відносини між ОСОБА_1 та її страховиком (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик відповідача (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом установлено, що позивач здійснив виплату страхової суми на виконання договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) від 23 листопада 2020 року № 030409/4615/0000141 у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача.

Згідно зі страховим актом та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування в порядку регресу, ПАТ «HACK «ОРАНТА» 24 червня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 75 332,31 грн ПрАТ «СК «УНІКА».

При цьому у листі від 18 жовтня 2021 року, адресованому відповідачу, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» роз`яснило, що при розрахунку страхового відшкодування бралися результати проведеного огляду представником позивача пошкодженого застрахованого автомобіля, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159. Виходячи з того, що відповідно до програмного забезпечення «AudaHistory» у 2020 році проводився розрахунок вартості ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу «Fiat Fiorino», з відповідним VTN-кодом, то значення Е, застосовується на загальних підставах і становить 55%.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 16 червня 2021 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Fiat Fiorino», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження під час ДТП, склав 75 332,31 грн (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 125 608,67 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 75 332,31 грн).

Відповідач не надав доказів на спростування розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля.

Судом задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, при цьому на відповідача покладено обов`язок з її оплати. Матеріали цивільної справи повернуто експертною установою без виконання, у зв`язку з неоплатою експертизи.

Згідно із частиною четвертою, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Лист Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.09.2024 з приводу необхідності оплати експертизи був направлений на адресу ОСОБА_1 разом з рахунком на оплату.

Вказаний лист додатково було направлено судом на адресу представника відповідача та доставлено в електронний кабінет представника ОСОБА_1 - адвоката Лукашенка М. П. 10.10.2024.

Ураховуючи, що сторона відповідача ухилилася від оплати призначеної за її клопотанням експертизи, будучи належним чином повідомленою про необхідність її оплати, суд визнає, що розмір майнового відшкодування, визначений позивачем, є доведеним.

Тому твердження представника відповідача про те, що виплачена ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сума страхового відшкодування у порядку регресу є заниженою через застосування завищеного коефіцієнта фізичного зносу, є безпідставними, і суперечать положенням статей 12, 81 ЦПК України.

Врахувавши, що позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків повністю, суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 як винної в ДТП особи підлягають стягненню кошти в неспростованому нею розмірі - 48 776,38, 00 грн, як різниця між фактичним розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту) у сумі 124 108,69,00 грн та сумою страхового відшкодування, сплаченою страховиком відповідача в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - 75 332,31 грн.

Щодо позовної давності

Представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

При суброгації строк позовної давності слід обчислювати з моменту ДТП.

Із матеріалів справи встановлено, що ДТП (страховий випадок у контексті договору добровільного страхування наземного транспорту), яка вчинена з вини відповідача ОСОБА_1 , сталася 03 лютого 2021 року, а з позовом до відповідача позивач звернувся 29 березня 2024 року.

У той же час, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Ураховуючи наведені вище норми Закону, те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває, суд дійшов висновку, що, звернувшись з позовом 29 березня 2024 року, позивач не пропустив строку позовної давності.

Тому позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у розмірі 48 776,38 грн слід задовольнити.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, задоволення позову, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить ПрАТ «СК «УНІКА» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» майнову шкоду у розмірі 48 776,38 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6 літ. В;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 17.12.2024.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК