Справа № 201/4023/24
Провадження № 2/201/2305/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, інфляційних втрат та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Покопцевої Д.О.

Ухвалою судді Покопцевої Д.О. від 12.04.2024 року відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року. Переведення позивача на пенсію за віком як державного службовця відповідачем було здійснено на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року у справі № 160/22854/21, яким вимоги позивача було частково задоволено. Вказане рішення набрало законної сили 14.04.2022 року. На виконання вищевказаного рішення, відповідачем було нараховано позивачу доплату за період з 04.08.2021 по 30.04.2022 р.р. у сумі 71 702 грн. 71 коп. Станом на 03.04.2024 року вказана сума нарахованої доплати позивачу не виплачена. Також зазначає, що діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 35 000 грн., що відповідає 1/2 частини від суми недовиплачених позивачу пенсійних нарахувань. Крім того, вважає, що, у зв`язку з невиконанням рішення суду, він звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення штрафних санкцій у виді 3% річний та інфляційних втрат внаслідок заборгованості, яка склалася з невиплати пенсії у належному розмірі.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в сумі 48 151 грн. 09 коп., в тому числі 35 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, завданою бездіяльністю органу державної влади, інфляційних витрат в сумі 9 558 грн. 08 коп., та 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання в сумі 3593 грн. 01 коп.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи це тим, що до позовної заяви не надано жодних доказів, які б свідчили про спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, та які підтверджують наявність будь-яких наслідків такої шкоди.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адмінінстративного суду від 20.12.2021 року по справі № 160/22854/821, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.09.2021 № 22 «Про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 ОСОБА_1 ». Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періодів роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Локомотивного депо Придніпровської залізниці ЛКСМ м. Дніпропетровська з 20.08.1976 по 18.07.1980 та проходження військової служби у збройних силах СРСР з 28.07.1980 по 19.03.1982. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Локомотивного депо Придніпровської залізниці ЛКСМ м. Дніпропетровська з 20.08.1976 по 18.07.1980 та проходження військової служби у збройних силах СРСР з 28.07.1980 по 19.03.1982; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021 про перерахунок пенсії, вид перерахунку перехід на пенсію за іншим Законом (держслужба) та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративтивного суду від 14.02.2022 року, рішення Дніпропетровського окружного адмінінстративного суду від 20.12.2021 року у справі № 160/22854/821, залишено без змін.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 16367-11266/М-01/8-0400/24 від18.03.2024 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адмінінстративного суду від 20.12.2021 року по справі № 160/22854/821 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 04.08.2021 року та нараховано доплату за період з 04.08.2021 року по 30.04.2022 року у сумі 71 702 грн. 71 коп. Роз`яснено, що належні пенсійні кошти, нараховані за рішенням суду, будуть виплачені при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих рішеннями суду, в порядку черговості за датою набрання ними законної сили.

В позовній заяві позивач наголошує, що заборгованість не сплачена.

Відповідач викладене не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З огляду на статті 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

Тобто, обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

У частині першій статті 2 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (частина перша статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Рішенням від 20.12.2021р. Дніпровського окружного адміністративного суду (а.с.11-16, рішення набрало законної сили 14.04.2022р., а.с.14-20) адміністративний позов ОСОБА_1 (позивача у цій справі) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.09.2021 № 22 «Про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 ОСОБА_1 ».

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періодів роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Локомотивного депо Придніпровської залізниці ЛКСМ м. Дніпропетровська з 20.08.1976 по 18.07.1980 та проходження військової служби у збройних силах СРСР з 28.07.1980 по 19.03.1982.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Локомотивного депо Придніпровської залізниці ЛКСМ м. Дніпропетровська з 20.08.1976 по 18.07.1980 та проходження військової служби у збройних силах СРСР з 28.07.1980 по 19.03.1982; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021 про перерахунок пенсії, вид перерахунку перехід на пенсію за іншим Законом (держслужба) та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Як випливає з відповіді від 18.03.2024р. ГУ ПФУ у Дніпропетровській області (а.с.22), на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі № 160/22854/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 04.08.2021 та нараховано доплату за період з 04.08.2021 по 30.04.2022 у сумі 71702,71 грн. 3 01.05.2022 виплата пенсії проводиться у розмірі згідно рішення суду.

З цієї відповіді випливає, що зарахування до стажу державної служби проведено (бо і позивач також не зазначає, що відповідач не врахував певні періоди його трудової діяльності, службу в армії), і що ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021р. про перерахунок пенсії, вид перерахунку перехід на пенсію за іншим Законом (держслужба), та і за наслідками розгляду з урахуванням наданої судом правової оцінки прийняло рішення про перевід позивача на інший вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішення суду не зобов`язувало управління пенсійного фонду нарахувати та виплатити позивачу певні суми грошових коштів (наприклад, нарахувати та виплатити з врахуванням вже виплачених сум), цим рішенням не стягувалися грошові кошти.

Рішенням зобов`язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021р. про перерахунок пенсії, вид перерахунку перехід на пенсію за іншим Законом (держслужба) та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки, що ГУ ПФУ у Дніпропетровській області й зробило.

А заборгованість, за невиплату якої позивач просить стягнути моральну шкоду, інфляційні втрати та 3 % річних, виникла вже через перевод позивача на інший вид пенсії шляхом повторного розгляду його заяви, тобто на підставі іншого рішення суб`єкта владних повноважень, яке предметом розгляду адміністративного суду у справі 160/22854/21 не було.

Відтак обраний позивачем спосіб захисту права не співпадає з тими правами, які він намагається захистити.

Оскільки позивачем не доведений факт невиконання відповідачем рішення суду про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зарахування до стажу державної служби періоду роботи та служби, повторного розгляду заяви позивача про перевод на інший вид пенсії суд відмовляє у позові за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, інфляційних втрат та 3% річних.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д.О. Покопцева