Справа № 243/4478/24
Провадження № 2/243/2241/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Фаліна І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Позов обґрунтований тим, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів. Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерго» «Слов`янськтепломережа» є структурним підрозділом позивача, основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) у тому числі і відповідачу, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги. Згідно вказаного Закону України взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 39, п. 40 Правил №830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Згідно норм Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає ОСОБА_1 теплову енергію у квартиру АДРЕСА_1 , а боржник використала надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялася від цих послуг.

На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Будинок, де розташована квартира АДРЕСА_2 обладнаний лічильником.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію сума заборгованості за теплову енергію за період з 01.02.2021 по 01.05.2024становить 23795,73 грн.

Станом на дату звернення позивача до суду, грошове зобов`язання відповідача перед позивачем не виконане.

Власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 , яка згідно ст. 322 ЦК України зобов`язана утримувати майно, що їй належить.

У період виникнення заборгованості відповідача перед позивачем між ними склалися наступні договірні відносини, так в опалювальні сезони 2021-2024 роки склалися

договірні відносини на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

№ 2189 від 09.11.2017 р. Згідно ст. 13 даного Закону України у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Співвласники будинку АДРЕСА_3 не уклали з позивачем відповідний договір у зазначені строки. Тому вважається, що з боржником укладено індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання. Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. На виконання вимог вказаного Закону України позивачем було розміщено (опубліковано) типовий договір на офіційному сайті ОКП «ДТКЕ» http://www.kpdtke.com.ua та на інформаційних стендах у приміщеннях позивача, де ведеться прийом громадян, рахунках на оплату послуг. На сайті позивач також розмістив інформацію про вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку; розмір тарифу, розмір плати за абонентське обслуговування, заяву-приєднання, тощо. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Факт отримання відповідачем послуги в опалювальному періоді підтверджується

розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 05.10.2021 р. №91 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 рр.», розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 19.10.2022 р. №184 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 рр.» та розпорядженням начальника Слов`янської міської військово-цивільної

адміністрації від 19.10.2022 р. №1845 «Про початок опалювального періоду 2023-2024

рр.», та відповідно надання позивачем послуги постачання централізованого опалення мешканцям будинку АДРЕСА_3 .

Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, як і відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від Ця стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, незалежно від підстав виникнення зобов`язання та форми його фіксації.

Отже, позивач має право вимоги до відповідача виконання обов`язку щодо оплати заборгованості, а боржник за спірний період зобов`язана сплатити гроші за спожиту теплову енергію, з урахуванням 3% річних та інфляційні збитки.

Сума 3 % річних, нарахованих позивачем, становить за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 38,24 грн.;

Сума інфляційних втрат, нарахованих позивачем, становить за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 137,47 грн.

Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.

Стаття 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 визначає, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору): з 01.10.2020 складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01.10.2021 складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.02.2021 по

01.05.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 663,74 грн.

У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2021 по 01.05.2024 в сумі 23795,73 грн., інфляційні втрати у сумі 137,47 грн. та 3% річних в сумі 38,24 грн. за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.02.2021 по 01.05.2024 в сумі 663,74 грн., поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на загальну суму 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у

справі на суму 45,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

13 серпня 2024 рокупо справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, були задоволені, з відповідача на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» стягнута заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2021 до 01.05.2024 в розмірі 23795, 73 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з01.02.2021 до 01.05.2024 в 663,74 грн.; інфляційні втрати за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в розмірі 137,47 грн. та 3 % річних за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в розмірі 38,24 грн.; поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі в розмірі 42,00 грн.; витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачки у справі в розмірі по 45,00 грн.; понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі по 2422,40 грн.

Однак, відповідач ОСОБА_1 із вказаним заочним рішенням суду не погодилася, та подала до суду заяву про перегляд зазначеного заочного рішення суду, навела, при цьому, об`єктивні підстави для його перегляду.

Ухвалою суду від 28.11.2024 заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, заочне рішення суду від 13.08.2024 скасовано, призначено цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В задоволенні іншої частини заявлених вимог, відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Через систему «Електронний суд» представником позивача Штанько С.В., що діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 01.08.2024 до суду надіслано заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлена про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив.

Від відповідача ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву до суду не подано, однак в заяві про про перегляд зазначеного заочного рішення суду від 13 серпня 2024 року, поданій до суду 12.11.2024 відповідач вказала, що про винесене судом заочне рішення відповідач дізналась тільки 19.10.2024 за фактом блокування банківських платіжних карток належних їй та того ж дня звернулася до суду з заявою про видачу їй копії судового рішення та ознайомлення з матеріалами справи. В судові засідання призначені по справі не з`являлася оскільки не знала про їх проведення. Вказала, що дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , однак іноді виїжджає з міста до дітей, а тому судові повістки та позовну заяву з додатками не отримувала. Також вказала, що в опалювальний період 2022-2023 років належну їй квартиру було затоплено при запуску опалення. В розрахунках заборгованостей наданих позивачем суми вказані навмання, без доказів надання послуги кожного місяця. Особовий рахунок відкритий на відповідача не містить інших відомостей окрім її прізвища, ім`я та по батькові та не має відомостей яким чином відкрито особовий рахунок на ім`я відповідача. Позивач вказує боржником тільки відповідача, однак не вказує, що за цією адресою є інші споживачі. Відповідачу є незрозумілим порядок розрахунку заборгованості. Також, судом до спірних правовідносин не застосовано ст. 257 ЦК України яка встановлює загальну позовну давність.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 364054674від 01.02.2024, є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 12.06.2024 № 20-16/2-2191 наданого на запит суду слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.09.2007 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувалися даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялася від них.

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний сплачувати послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.

3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100.

Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 24 лютого 2022 року.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії, з 01.10.2022 складає 29,15 грн. та виконано перерахунок.

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Стосовно доводів викладених відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення про те, що в опалювальний період 2022-2023 років належну їй квартиру було затоплено при запуску опалення, в розрахунках заборгованостей наданих позивачем суми вказані навмання, без доказів надання послуги кожного місяця, особовий рахунок відкритий на відповідача не містить інших відомостей окрім її прізвища, ім`я та по батькові та не має відомостей яким чином відкрито особовий рахунок на ім`я відповідача, позивач вказує боржником тільки відповідача, однак не вказує, що за цією адресою є інші споживачі, а також те, що відповідачу є незрозумілим порядок розрахунку заборгованості, суд зауважує, що вони спростовуються доказами наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні, доказів про сплату заборгованості за теплову енергію в повному обсязі, відповідачем не надано.

Щодо посилання відповідача в заяві про перегляд заочного рішення про те, що судом при попередньому розгляді справи до спірних правовідносин не застосовано ст. 257 ЦК України, яка встановлює загальну позовну давність, суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК).

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Частинами 2, 3 статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зазначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

В судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 , яка в порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України не в повному об`ємі здійснювала оплату за надану їй позивачем теплову енергію та має заборгованість у розмірі 23795,73 грн. за період з 01.02.2021 по 01.05.2024, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості долученим позивачем до позовної заяви.

Із вказаного розрахунку заборгованості за надану теплову енергію слідує, що за адресою: АДРЕСА_4 періодично здійснювалася оплата наданих послуг за спірний період з 01.02.2021 по 01.05.2024, а саме: позивачем зарахування плати відповідачем було проведено в лютому 2021 року, в травні 2021 року, в червні 2021 року, в серпні 2021 року, в вересні 2021 року, в жовтні 2021 року, в листопаді 2021 року, в січні 2022 року та востаннє послуги сплачувалися в березні 2024 року.

Такі дії відповідача свідчать про визнання нею боргу, який існував та вжиття останньою дій для його погашення, тому суд вважає, що в даному випадку перебіг позовної давності переривався.

Таким чином, станом на день попереднього звернення позивача з позовом до суду (10.06.2024) строк позовної давності за зазначеними вимогами не сплинув.

З огляду на викладене вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість теплову енергію в заявленому позивачем розмірі 23795,73 грн. за період з 01.02.2021 по 01.05.2024.

Крім того, оскільки відповідачу надавались послуги з опалення, але вона не в повному об`ємі вносила плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочила виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з01.02.2021 до 01.02.2022.

Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, відповідачу нараховано за період з01.02.2021 до 01.02.2022, інфляційні втрати в сумі 137,47 грн. та 3% річних в сумі 38,24 грн., які також слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Також, із зазначеного вище розрахунку заборгованості за надану теплову енергію слідує, що позивачем на належну квартиру відповідачу нараховувалася абонентська плата та за період з 01.02.2021 по 01.05.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за абонентське обслуговування, яка складає 663,74 грн., з урахуванням сплачених відповідачем сум у вказаний період, а саме: в травні 2021 року, в червні 2021 року, в вересні 2021 року, в січні 2021 року та востаннє послуги сплачувалися в березні 2024 року.

Таким чином, заборгованість за абонентське обслуговування за період з01.02.2021 до 01.05.2024 в 663,74 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складав 3028,00 грн.

Дана позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на загальну суму 42,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачів у

справі на суму 45,00 грн., що підтверджується відповідним описом поштового відправлення, реєстром поштових відправлень та квитанцією №R6B4-1L8L-T93E від 01.02.2024, а тому ці витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 322, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 1,7, 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги,ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію - задовольнити.

Стягнутиз ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», розташованого за адресою: 84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, буд. 39, , на р/р НОМЕР_3 , номер рахунку: НОМЕР_4 , код банку 320371, заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2021 до 01.05.2024 в розмірі 23795 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто п`ять) гривень 73 копійок; заборгованість за абонентське обслуговування за період з01.02.2021 до 01.05.2024 в 663 (шістсот шістдесят три) гривень 74 копійок; інфляційні втрати за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в розмірі 137 (сто тридцять сім) гривень 47 копійок та 3 % річних за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в розмірі 38 (тридцять вісім) гривень 24 копійок; поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі в розмірі 42 (сорок дві) гривень 00 копійок; витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачки у справі в розмірі по 45 (сорок п`ять) гривень 00 копійок; понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі по 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 17.12.2024.

Суддя І.Ю. Фалін