Справа № 279/1088/24
Провадження 2/279/753/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Коростень цивільну справу №279/1088/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради , про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом , просить суд встановити факт спільного проживання та визнання за нею право власності на спадкове майно.

Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_3 , який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживав з дружиною ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , в житловому будинку, який належав батьку померлого брата ОСОБА_5 . Вказала, що з 2008 року спільно фактично проживала в АДРЕСА_2 та здійснювала догляд за хворим двоюрідним братом ОСОБА_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був інвалідом з дитинства та його дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони вели спільне господарство, несли спільні витрати, спільний бюджет, харчування та купівлю продуктів харчування в м. Коростені, здійснювала ремонт, надавала допомогу,

приймала участь у витратах на утримання житлового будинку по АДРЕСА_2 та здійснює по даний час, оплачує послуги з постачання електроенергії.

Після смерті ОСОБА_4 дружини двоюрідного брата ОСОБА_3 , відкрилася спадщина у вигляді:

- Земельної ділянки площею 3,83 га, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області з цільовим призначенням, для ведення сількогосподарського виробництва, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЖТ № 025918, виданий 03.01.2002 року.

- Земельні ділянки площею 1,8 га, кадастровий номер

№ :09:000:0020, загальною площею 1,6122 га, кадастровий номер : № :10:000:0018, загальною площею 0,4151 га, кадастровий номер № :10:000:0017.

07.11.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М, щодо отримання письмового роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На усне звернення про надання письмового роз`яснення щодо оформлення спадкових прав отримала відповідь про відмову в отриманні свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки відсутні документи, що стверджують родинні відносини або інші відносини зі спадкодавцем.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Коростенської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Межирічка Коростенського району Житомирської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.14)

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Межирічка Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.24). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, у вигляді земельної ділянки площею 3,83га, яка розташована на території Межиріцької сільської сільської ради Коростенського району Житомирської області, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю за № 117 від 03.01.2002 року, виданого Межиріцькою сільською радою ( а.с. 32).

Позивач є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується її копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією паспорта , копією свідоцтва про народження батьків.( а.с. 12-13,17-19).

Відповідно до довідки №228 від 09.06.2022 року виданої Дідковицьким старостинським округом виконавчого комітету Коростенської міської ради, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживала і була зареєстрована на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_2 . На день смерті проживала і була зареєстрована одна . ( а.с.25)

Відповідно до довідки №6/02-26 від 22.01.2014 року виданої виконкомом Межиріцької сільської ради Коростенського району Житомирської області, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 доглядала до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) свою тітку ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 . Похоронила за власний рахунок . ( а.с.30)

Таким чином, твердження позивача про її спільне проживання з спадкодавцем двоюрідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2008 року ґрунтуються на єдиному доказі, що спростований відповідними довідками.

Маючи намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 , позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кормінець М.М, щодо отримання письмового роз`яснення щодо оформлення спадкових прав 07.11.2023 року, однак листом за № 367/01-16 від 07.11.2023 року повідомлено, що ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів, щодо родинних відносин або інших відносин з спадкодавцем .

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.По даній справі встановлення факту проживання однією сім`єю, позивача ОСОБА_1 з 2008 року із двоюрідним братом ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_4 , до дня смерті останнього, необхідно позивачу для отримання спадщини, автоматично призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1259 Цивільного Кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Отже, виходячи з наданих матеріалів справи, слід зазначити, що доказів проживання однією сім`єю, спрямованих на довготривалі відносини в спірний період, позивач не надала належних та достатніх доказів проживання з особою, яка померла, однією сім`єю щонайменше п`ять років.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки судом не встановлено факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявність взаємних прав і обов`язків, спільного побуту, у задоволенні позовних вимог про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю необхідно відмовити.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-264 ЦПК України, ст.ст.1261, 1268 ЦК України

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.