Справа № 521/5616/21
Провадження № 2/521/110/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада про встановлення сервітуту,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада про встановлення сервітуту.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.66-67,т.1)
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року у цивільній справі призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження. (а.с.214-216,т.1)
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.27,т.2)
У судове засідання представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, в якому представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Відзиву до суду на позовну заяву не надавав.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляли.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про право на спадщину від 23 травня 2016 року, виданого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за № 6-436 ОСОБА_1 набув у приватну власність земельну ділянку площею 0.0274 га, у тому числі за земельними угіддями: сади 0.0152 га; капітальна одноповерхова 0.0069 га; тимчасова 0.0002 га; під проїздами, проходами та площадками 0.0051 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.46-47,т.1)
Як вбачається з кадастрового плану земельній ділянці, на останній знаходиться житлова споруда.
Літерами від А до Б визначено суміжну земельні ділянку, що належала гр. ОСОБА_3 , літерами від Б до В визначено суміжну земельну ділянку, що належала гр. ОСОБА_4 , літерами від В до Г визначено суміжну земельну ділянку, що належала гр. ОСОБА_5 , літерами від Г до Д визначено суміжну земельну ділянку, що належала гр. ОСОБА_6 , літерами від Д до Д визначено суміжну земельну ділянку, що належала гр. ОСОБА_7 та тепер належить ОСОБА_2 .
Під`їзд до вказаної ділянки відсутній.
Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_2 .
Як вбачається з кадастрового плану земельній ділянці, на останній знаходиться житлова споруда.
Тим не менше, оскільки геометрична ширина зазначеного проходу становить 1.33 м. сторони зазначали, що здійснюють проїзд до своїх земель шляхом використання для проїзду частини земельної ділянки, яка належить гр. ОСОБА_2 та межує з ділянкою, визначеною як прохід.
В останній період часу між власниками суміжних земельних ділянок регулярно почав виникати спір щодо законності використання Позивачем належної Відповідачеві частини земельної ділянки для проїзду транспортним засобом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 направлялись на адресу Відповідача письмові вимоги (пропозицію) щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту та надав додатково проект договору про встановлення земельного сервітуту разом з проектом (схемою) земельно сервітуту, зокрема від 28 серпня 2020 року та 03 березня 2021 року.
05 березня 2021 року ОСОБА_2 надав відмову в погоджені та укладені запропонованого Позивачем земельного сервітуту, посилаючись на те, що запропонований позивачем варіант земельного сервітуту позбавить Відповідача можливості нормального користування земельною ділянкою, більше того, наявність сервітуту змінить звичний ритм життя та звичайний порядок проведення часу на земельній ділянці, належній Відповідачу.
Отже, Позивач звертався в позасудовому порядку до Відповідача з письмовою вимогою про встановлення земельного сервітуту, проте Відповідачем було відмовлено в його укладенні.
Для визначення технічної можливості встановлення земельного сервітуту з правом проїзду на транспортному засобі було призначено судову земельно-технічну експертизу.
При цьому експертами зазначено, що існуючий проїзд не відповідає п. 15.3.1 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» в частині ширини проїзду.
Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.
Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.
Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
Згідно ст. 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів:
а) право проходу та проїзду на велосипеді;
б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;
в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм);
в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування;
в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту;
в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислової розробки родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) для видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення з правом будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу;
в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;
г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;
г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем;
ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;
д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;
е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;
є) право прогону худоби по наявному шляху;
ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;
ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків;
ж-2) право на будівництво, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій;
з) інші земельні сервітути.
Відповідно ч. 1 ст. 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Статтею 101 Земельного кодексу України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи.
Земельний сервітут може переходити до інших осіб разом з об`єктом, для розміщення якого він встановлений, або у випадках, визначених пунктами "а", "б", "г", "ґ", "д", "е" статті 99 цього Кодексу, у разі переходу права власності, користування земельною ділянкою, для доступу, обслуговування та провадження іншої діяльності, щодо якої він був встановлений.
Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.
Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом.
Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту.
Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.
Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Пунктом 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК).
Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК; цей перелік не є вичерпним.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Відповідно до ч.7 ст. 319 ЦК діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
З врахуванням вище встановлених обставин, суд приходить висновку, що в даному конкретному випадку використання Позивачем своєї власності, а саме земельної ділянки площею 0.0274 га, у тому числі за земельними угіддями: сади 0.0152 га; капітальна одноповерхова 0.0069 га; тимчасова 0.0002 га; під проїздами, проходами та площадками 0.0051 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не можливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що задовольнити потреби Позивача в інший спосіб не можливо.
Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Звертаючись до суду, позивач довів суду належними доказами обгрунтованість його позовних вимог, натомість відповідачами не доведено суду обставин, які б спростовували тверджень позивача та не подано з приводу таких обставин відповідні докази.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були надані учасниками справи та досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,12,13,76-81,89,141,258,259,263,265,268,280-283,352,354 ЦПК України, на підставі ст.15,16, 319, 401,402,404 ЦК України, ст.91,96,99,100,101 ЗК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада про встановлення сервітуту - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2024 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН