Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.04.2023 року з будинку позивачів за адресою в АДРЕСА_1 , о 04 годині 13 хвилин був викрадений малолітній інвалід ОСОБА_6 , який є психічно-хворим з відставанням в розумовому розвитку та перебуває на обліку у психіатричному закладі м. Києва. Дмитро поміщений Білозірською сільською радою в патронатну родину ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 . Позивачі вказують, що у вказаній родині з нього знущалися, били, неналежно виховували, погано годували, неналежно лікували, через що в нього погіршився стан здоров`я, а саме зір, здійснили вилучення стовбурових клітин дитини. Позивачі вважають, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали неправдиву інформацію стосовно того, що ОСОБА_6 розповів, що тато бив його ногами, ґвалтував та показував фото оголених людей. На підставі таких показів відповідачів, відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження та проведено два обшуки. Позивачі вказують, що їм нанесено велику моральну шкоду, вони зазнали страждань, ганьбу від протиправної поведінки відповідачів, що вплинуло на стан здоров`я, приниження честі та гідності, ділової репутації. Враховуючи вказані обставини, позивачі просять стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на їхню користь моральну шкоду в сумі 500000 гривень та стягнути з відповідачів судовий збір.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 21.03.2024 року відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву.

08.04.2024 року на адресу суду від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким позовні вимоги відповідачі не визнають у повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказано, що позивачі в своєму позові виклали надумані, неіснуючі обставини, які ґрунтуються на припущеннях позивачів. Позивачами в позовній заяві не обґрунтовано, яку саме шкоду завдано у зв`язку з чим вони мають право на відшкодування моральної шкоди, та не надано відповідних доказів. Відповідачі на підтвердження відсутності погіршення стану здоров`я дитини ОСОБА_6 долучили до матеріалів справи копії медичних довідок, зокрема довідки огляду сімейного лікаря на момент виведення дитини ОСОБА_6 з патронатної родини відповідачів. Таким чином, відповідачі вказують, що доводи позивача є неіснуючі, надумані та гіпотетичні, а також у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в повному обсязі.

03.05.2024 року на адресу суду від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно якого позивачі не погоджуються з обставинами, вказаними у відзиві, на задоволенні позовних вимог наполягають. Позивачі вказують, що відповідачі їх принизили в судах та інших органах, їм доводилося виправдовуватися, терпіти приниження. Вказані обставини вплинули на здоров`я позивачів та призвели до депресій.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 30.05.2014 року у Відділі ДРАЦС по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 є дитиною-інвалідом, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , законним представником є ОСОБА_3 , 1990 р.н.

Відповідно до медичного висновку №463 від 05.07.2023 року, ОСОБА_6 має хронічне психічне захворювання.

Згідно копії довідки №011104, ОСОБА_1 є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду.

Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серія 10ААА №256569, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом з дитинства.

Ухвалою суду Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023 року було надано дозвіл на обшук житла за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , та в якому мешкає ОСОБА_2 .

Крім того, ухвалою суду Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2023 року було надано дозвіл на обшук житла за адресою АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , та в якому мешкає ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки від 08.11.2023 року, лікарем встановлено, що в ОСОБА_6 шкірних та паразитарних захворювань не виявлено, за останні три тижні в контакті з хворими не перебував, епідеміологічне оточення сприятливе.

Згідно довідки огляду сімейного лікаря від 08.11.2023 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз соматично здоровий.

Суд зазначає, що статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 20.06.2018 (справа № 775/7842/16-ц) зазначив, що під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідній поведінки загальноприйнятим уявленням про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який водночас, відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим.

Пунктом 15 постанови №1 від 27.02.2009 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі та ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної або юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному та політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У зв`язку зі внесенням з 27.03.2014 змін до Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину 3) було скасовано, а тому доказування, як обґрунтованості свого позову, так і заперечень проти позову, тобто недостовірності чи достовірності поширеної інформації, має відбуватися у загальному порядку.

Пунктом 18 постанови Пленуму ВСУ вказано, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі №742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд, всебічно, об`єктивно та у повному обсязі вивчивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що посилання позивачів на факт приниження їхньої честі, гідності, ділової репутації шляхом поширення відповідачами неправдивих відомостей відносно позивачів, не знайшло свого підтвердження.

Суд констатує, що позивачами не надано доказів, які підтверджували б факт поширення відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інформації, яка б принижувала їхню честь, гідність та ділову репутації, в тому числі недостовірної інформації, яка порушує їхні особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає їм повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували завдання їм моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивачів. У тому числі, позивачами не надано обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

Судом вбачається той факт, що інформація, яка міститься в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0002978 від 18.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ст. 126-1, ч. 2 ст. 156 КК України, стосується саме вказаного кримінального провадження та не є поширенням недостовірної інформації відносно позивачів, а тому суд не вбачає у вказаних діях відповідачів факт приниження честі, гідності та ділової репутації позивачів.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідачами не було допущено дій, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію позивачів, а тому відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не може гуртуватися на припущеннях.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди за приниження честі, гідності та ділової репутації не підлягають до задоволення, оскільки є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-83, 92, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: О. М. Суходольський