справа № 462/3854/24
УХВАЛА

10 травня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

встановив:

ОСОБА_1 07.05.2024 року звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити його опікуном над такою.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також має бути подана з додержанням вимог ст.177 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявник, звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова, зазначив, що ОСОБА_2 , яку заявник просить визнати недієздатною, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви заявником додано копію паспорта ОСОБА_2 , з якого вбачається, що станом на 03.05.1983 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте вказані дані не можна вважати актуальними, а матеріали заяви не містять доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_2 на час подання заяви у Залізничному районі м.Львова, що впливає на визначення підсудності даної справи. Такими документами, наприклад, можуть бути витяг з реєстру територіальної громади, довідка про реєстрацію місця проживання особи або місця перебування особи.

Таким чином, в порушення вимог ч.5 ст.177 ЦПК України, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження обставин, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров?я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Предметом доказування в даній категорії справ є наявність в особи хронічного, стійкого психічного розладу, факти, що підтверджують, що особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними, інші обставини. Для цього суд оцінює висновок судово-психіатричної експертизи, довідки з медичних установ, довідки про постановку на облік у психіатричній установі, виписки з історії хвороби, інші докази, які підтверджують, що особа внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій і (або) керувати ними, раніше проведенні судово-психіатричні експертизи, тощо.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Так, заявник, звертаючись до суду, вказує, що ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, не завжди усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, у зв?язку з чим необхідно визнати її недієздатною та призначити опікуна. Також зазначив, що ОСОБА_2 хворіє на лейкемію та внаслідок хвороби отримує хіміотерапію після якої не може висловлювати свої думки, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діями чи діям оточуючих.

На підтвердження своїх доводів заявник подав суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням, копію пенсійного посвідчення відповідно до якого ОСОБА_2 являється інвалідом 2 групи, загальне захворювання, виписки з медичної карти стаціонарного хворого №292, 1134, відповідно до яких ОСОБА_3 встановлено діагноз хронічна лімфоцитарна лейкемія.

Водночас, вказані документи не свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 .

Таким чином, в порушення зазначених вимог процесуального законодавства, заявник, в обґрунтування свої вимог, не зазначив обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суду не надано доказів наявності у вказаної особи психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, зокрема, виписок із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого) чи висновків лікаря-психіатра, довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах, тощо, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушенням прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.5 ст.95 ЦПК України Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Заява ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підписана, однак з вказаного підпису вбачається, що таку підписав ОСОБА_4 .

Також, додані до заяви документи засвідчені підписом, з якого вбачається, що такі засвідчені ОСОБА_4 .

Крім того, до заяви про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна долучено власноручно написану заяву ОСОБА_1 , в якій міститься підпис заявника, який відрізняється від підпису, що міститься у позовній заяві та доданих до неї додатках.

Таким чином, ОСОБА_5 необхідно долучити належним чином завірену копію паспорта заявника для порівняння підпису, що міститься у заяві про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.175, 185, 259-261, 294 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки заяви. Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний