Справа №489/9855/24
Провадження №2-о/489/238/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

17 грудня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

встановив.

ОСОБА_1 , через свою представницю адвокатку Федорову І.В., звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, місце смерті н.п. Новомихайлівка Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , судом встановлено, що така не відповідає вимогам, передбаченим Цивільним процесуальним кодексом України виходячи з такого.

У відповідності до вимог, визначених ч. 4 ст. 294 ЦПК України, встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що заявницею помилково замість заінтересованої особи статус Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області визначено в якості іншої особи, що прямо суперечить ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що встановлення факту смерті, про який просить заявниця, може тягнути вагомі правові наслідки, в тому числі майнового характеру, тому суд не може підійти формально до вирішенні відповідного питання.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявницею не зазначено в заяві, чи є у померлої особи діти або близькі родичі, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи. Також, заявник має повідомити суд, про те чи порушує встановлення даного факту права та інтересів третіх осіб та чи пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

Також, у відповідності до вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача (заявника) про те, що ним не подано іншого позову (позовів), заяви до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, подана ОСОБА_1 заява, всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, не містить необхідних відомостей на виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Заявниця в своїй заяві посилається на приписи ст. 46 ЦПК України та ст. 317 ЦПК України.

Окремо, слід також звернути увагу на те, що чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: -встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (абзац перший частини першої статті 317 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) вказано, що: «загальні вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення передбачені статтею 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (далі - Закон № 2345-ІХ від 01 липня 2022 року) статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції. Статтею 317 ЦПК України (в редакції Закону № 2345-ІХ від 01 липня 2022 року) передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду».

Встановлення факту смерті фізичної особи можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Так, у постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України), то відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

З огляду на викладене, суд звертає увагу також і на висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2024 у справі № 759/980/24, яким зокрема акцентовано увагу на тому, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Вказані висновки застосовані Верховним Судом у постановах від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23), від 06 червня 2024 року у справі № 188/56/24 (провадження № 61-6215св24).

Слід зазначити, що за подання заяви про оголошення особи померлою підлягає сплаті судовий збір.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто при звернені до суду із даною заявою заявник мав сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. Таким чином, заявниці необхідно сплатити судовий збір та надати суду оригінал квитанції.

У разі зміни заяви в частині вимог, заявниці слід враховувати необхідність сплати судового збору.

У зв`язку з вищевикладеним суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

У відповідності з ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Керуючись ст. ст. 133, 294, 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня отримання ними копії ухвали для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Рум`янцева