Справа № 199/3401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник О.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, доходжу наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак підстав для відкриття провадження Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за вибором позивача не вбачається, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача можуть пред`являтися позови про визнання батьківства відповідача.

Враховуючи те, що позивач звертається до суду із позовом про встановлення факту батьківства вже після смерті батька дитини, де відповідачами є спадкоємці (а не сам батько дитини), при визначенні підсудності такого позову відсутні підстави для відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України, та застосування альтернативної підсудності.

Як вбачається із позовної заяви, зареєстроване місце проживання відповідачів є АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно -територіального поділу міста відноситься до Індустріального району, а отже, і до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що порушення правил виключної підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснено Європейським судом з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду у першій інстанції. Тобто визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи те, що до відкриття провадження у справі встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідачів належить до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, тому матеріали позовної заяви слід направити для розгляду саме до цього суду за підсудністю, визначеною ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27 - 28, 31, 32, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства передати на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: О.Г. Скрипник