Справа № 383/147/24
Номер провадження 2-др/383/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву представника відповідача, адвоката Замши Дмитра Дмитровичапро ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 383/147/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.

14 жовтня 2024 року представник позивача, адвокат Замша Дмитро Дмитрович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат на правнису допомогу, яку обґрунтував тим, що інтереси відповідача у справі представляв адвокат Замша Д.Д. та відповідачем понесено витрати на правничу допомогу, які вважає мають бути покладені на сторону позивача, оскільки дії останнього при зверненні до неї з позовом про поділ майна подружжя були необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено відповідність та адекватність жодної суми по майну та не доведено наявності спільно заощаджених коштів, тому розуміючи і усвідомлюючи безпідставність своїх позовних вимог, які спочатку були ним підтримані, він та його представник не з`явилися вподальшому в судове засідання, що стало підставою залишення позову без розгляду. На цій підставі просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бондаренко І.А. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Бондаренко І.А. до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторони позивача та відмовити в її задоволені повністю, у зв`язку з тим, що відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише внаслідок необґрунтованих дій позивача, але таких дій не було, тому дана заява не підлягає задоволенню (а.с.184-187).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, продату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник просив заяву задовольнити та розглянути її без участі сторони відповідача (а.с.163).

Суд, дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо витрат на правничу допомогу та дослідивши докази у їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3, ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Норма ч.5 ст.142 ЦПК України є спеціальною (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 910/14162/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 12.07.2021 у справі № 903/254/20).

При застосуванні ч.5 ст.142 ЦПК України, судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача. Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача (така правова позиція є сталою і послідовною, та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №925/1372/21, від 11.05.2023 у справі № 921/811/21, від 25.04.2023 у справі №924/341/22).

За статтею 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17, від 14.03.2023 у справі № 911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Положення ст. 44 ЦПК України вказують на те, зловживання процесуальними правами визнається від конкретних обставин справи, які встановлюються судом у кожній справі.

Отже, відповідно до приписів ст.142 ЦПК України у сукупності з положеннями ст.44 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов, чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору, чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача, чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується та інше.

Верховний Суд зазначає, що поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожнім таким поняттям як «зловживання правом», «неправомірність дій» або ж «встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача» (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17). Верховний Суд виходить з того, що «необґрунтовані дії позивача» не тотожні поняттю «необґрунтований позов», адже законодавець свідомо визначив саме підставу як дію позивача і яка / які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору - позов.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду на підставі п.3) ч.1 ст.257 ЦПК України.

Сам по собі факт залишення судом позову без розгляду у справі не свідчить про необґрунтованість дій позивача, який повторно не з`явившись в судове засідання скористався своїм диспозитивним правом, не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами також наявність умислу позивача на звернення до суду із завідомо безпідставним позовом та мети ущемлення прав та інтересів відповідача, тому дії сторони позивача, що стали підставою залишення судом позову без розгляду не можуть свідчити про зловживання правом та про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.

Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, заява відповідача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача. Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, ч. 9 ст.141, ч.5 ст.142, 182, ст.ст.246, 247, 260, 261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Представнику відповідача, адвокату Замші Дмитру Дмитровичу в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 383/147/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя І. М. Адаменко