Справа № 199/8057/23
(2/199/436/24)
РІШЕННЯ

іменем України

16.05.2024

м. Дніпро

справа №199/8057/23

провадження №2/199/436/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретарів судового засідання Терентієвої Я.О., Костючик В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Боровик Л.О.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Багдасарової В.М.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що 06 травня 2023 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , власником якої вона є, з квартири поверхом вище АДРЕСА_2 , про що було складено відповідний акт. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1412-09 від 27.09.2023 внаслідок залиття матеріальний збиток складає 63743 грн. Крім того, такими діями відповідачів позивачу заподіяно моральну шкоду.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі 63743 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Просила суд звернути увагу, що саме відповідачі, як власники квартири, несуть відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок залиття, що передбачено чинним законодавством та статутом ОСББ «Софія-74».

Представник позивача адвокат Боровик Л.О. позов підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити, пояснивши, що наданими доказами підтверджується факт залиття квартири позивача та спричинена їй матеріальна і моральна шкода з вини відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, до суду не з`явилися.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Багдасарова В.М. проти позову заперечувала. Зокрема зазначила, що дійсно вночі з 5 на 6 травня 2023 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 . Проте, причиною залиття є прорив стоякової труби. Відповідно до норм чинного законодавства та статуту ОСББ, стоякові труби це спільне майно членів ОСББ і відповідальність за їх збереження несе ОСББ. За таких обставин, вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними відповідачами у даному випадку, а відповідачем по справі повинне бути ОСББ «Софія-74», а тому просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Боровик Л.О., представника відповідача адвоката Багдасарову В.М., допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.09.1997 та витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.9,16).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2023 (а.с.19).

З акту залиття квартири АДРЕСА_1 від 06.05.2023, складеного комісією ОСББ у складі: голови правління Коваленко О.М., співвласниками ОСББ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що акт складено про те, що 06 травня 2023 року приблизно о 00 годин 10 хвилин в квартирі АДРЕСА_1 трапилося залиття 2 (двох) кімнат, коридору, туалетної кімнати, ванної кімнати та кухні. Причиною залиття став порив труби холодного постачання в туалетній кімнату квартири АДРЕСА_3 (а.с.10).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1412-09 від 27.09.2023 матеріальна шкода заподіяна внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 63 743 грн., у тому числі ПДВ 10624 грн. (а.с.21-47).

Таким чином, судом встановлено і визнається сторонами по справі, що в ніч з 5 на 6 травня 2023 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , власником якої є позивач ОСОБА_1 з квартири поверхом вище АДРЕСА_2 , співвласниками якої є відповідачі.

Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до вимог ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить.

Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження факту залиття квартири позивачкою надано Акт про залиття квартири від 06 травня 2023 року, а також за її клопотанням було допитано свідків ОСОБА_5 , голову правління ОСББ «Софія 74», та ОСОБА_6 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Багдасарова В.М. не заперечуючи факт залиття, звернула увагу суду на те, що оскільки залиття відбулося з причини прориву стоякової труби, то відповідальність має нести ОСББ «Софія 74», а отже вони і є належними відповідачами по справі.

Суд погоджується з даними твердженням сторони відповідача.

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтвердили у судовому засіданні, що залиття квартири позивача ОСОБА_1 сталося з причини прориву стоякової труби.

Данні твердження також підтверджуються наданим висновком судової будівельно-технічної експертизи №1190/01-24 від 23.02.2024 (а.с.101-111).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закону) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання (ст. 12 Закону).

Статтею 15 Закону визначено, що співвласник зобов`язаний:

виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання;

виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень;

використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями;

забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення;

забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;

не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників;

дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;

своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі;

відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників;

виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням;

запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання;

дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Відповідно до ст. 18 Закону об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане:

забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам;

звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік;

забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання;

виконувати свої договірні зобов`язання;

забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна;

припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками;

у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами.

Виконання зобов`язань об`єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об`єднання.

Стаття 22 Закону визначає, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:

задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення;

визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;

виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Пунктом 2.1, 2.2, 2.2.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітет України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 виявлено, що система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.

Пунктом 4.1.9 Правил передбачено, що слід забезпечити справну, достатню теплоізоляцію внутрішніх трубопроводів, стояків. Усунути протікання, витоки, закупорки, засмічування, зриви гідравлічних затворів, санітарних приладів і негерметичність стикових з`єднань у система каналізації.

Пунктом 5.3.4. Правил визначено, що під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців.

Пунктами 3, 4, 5 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (надалі - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219, врегульовано розмежування обов`язку щодо обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання водовідведення.

Відповідно до п. 4 Порядку, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплект робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки експлуатації.

Відповідно до п.5 Порядку, обслуговування внутрішньо будинкової системи в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Пунктом 3 Порядку визначені поняття:

- точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи);

- точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура навідгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи);

- точка приєднання внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - відгалуження від стояків у межах приміщення для вертикальноїрозводки, перша запірна арматура на відгалуженні від стояка за межами приміщення для горизонтальної розводки (запірна арматура не належить довнутрішньобудинкової системи).

Таким чином, відповідальність за залиття квартир, що відбуваються внаслідок неналежного забезпечення внутрішньобудинкових систем розмежовується між власниками житлових (нежитлових) приміщень та власниками (балансоутримувачами) внутрішньо будинкових мереж відповідно до чинного законодавства в залежності від того, на якій ділянці внутнішньобудинкових мереж стався витік води - до, або від точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення до внутрішньобудинкових мереж.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними відповідачами по справі, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та з урахуванням результату розгляду справи судові витрати слід віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири -відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 20 травня 2024 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_5 .

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_5 .

Суддя О.Б. Подорець