Номер провадження: 22-ц/813/4255/24
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/12609/15-ц

Номер провадження: 22-ц/813/4255/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про закриття апеляційного провадження під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільній частковій власності та виплату вартості частки у спільному майні, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Бескровного Я.В., о 14 годині 36 хвилині 06 жовтня 2023 року, про відмову у звільненні від оплати за проведення судової експертизи,

встановив:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) припинити право власності ОСОБА_4 на 2/6 частини домоволодіння за адресою - АДРЕСА_1 з виплатою компенсації частки у спільному майні; 2) визнати за нею право власності на 2/6 частини домоволодіння за вказаною адресою.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власницею 4/6 частин будинку АДРЕСА_1 , яким фактично користується тільки вона. Інші 2/6 частини домоволодіння належать ОСОБА_2 .. Вказана частка є незначною, а тому таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам власника (Т. 1, а. с. 1 2).

У липні 2016 року ОСОБА_2 , не визнавши вимоги первісного позову, звернувся до суду із вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просить виділити йому в натурі 1/3 частину спірного будинку, згідно із запропонованим ним варіантом (Т. 1, а. с. 145 149).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2020 р. за клопотанням ОСОБА_2 у справі призначено судову комплексну оціночну та будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 р. у справі призначено повторну судову комплексну оціночну та будівельно-технічну експертизу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24.11.2022 р. ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 р. змінено. Призначено по справі додаткову судову комплексну оціночну та будівельно-технічну експертизу.

20.06.2023 р. експерта установа повернула справу без виконання експертизи у зв`язку із несплатою рахунку за її проведення.

03.10.2023 р. до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від оплати за проведення експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про звільнення від оплати за проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_2 не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану (Т. 3, а. с. 19 21).

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у звільненні від оплати за проведення експертизи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано матеріальний стан заявника (Т. 3, а. с. 43 47).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 року залишено без руху (Т. 3, а. с. 81 81 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом було подано заяву якою усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 року (Т. 3, а. с. 91 91 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 97).

Колегією суддів на обговорення винесено питання про закриття апеляційного провадження у справі.

У судовому засіданні адвокат Досковський В.Г., діючий від імені ОСОБА_1 , не заперечував проти закриття апеляційного провадження.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для розгляду питання про закриття апеляційного провадження, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість слухання справи за відсутності інших її учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про закриття апеляційного провадження за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно наявних у справі матеріалів встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про звільнення від оплати за проведення експертизи.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу суду.

Відповідно до ч.2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Частина 1 статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянтом оскаржується ухвала Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 року про відмову у звільненні від оплати за проведення експертизи, яка не входить до переліку ухвал, зазначених в ч. 1 ст. 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

За правилами ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Як роз`яснив Верховний Суд в своїй постанові від 21.06.2023 в справі № 303/1219/18 закриття провадження у справі це форма закінчення цивільної справи без винесення судового рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, наслідком якої є, за загальним правилом, неможливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Ця форма закінчення цивільної справи застосовується у випадку, коли суд помилково відкрив провадження у справі або коли продовження процесу стає явно неможливим або недоцільним.

Висновки щодо можливості закриття апеляційного провадження, яке було помилково відкрите містить також постанова КЦС ВС від 14.04.2021 в справі № 333/7816/14. Також Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/16892/17 (провадження № 11-953апп18), постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) закривала касаційне провадження у справі, яке було відкрито помилково.

Частиною 1 ст. 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскаржувана ухвала про відмову в призначені експертизи, у переліку ухвал, визначених частиною першою цієї статті, відсутня, тому окремо від рішення не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Оскільки в апеляційній скарзі наведена ухвала Київського районного суду м. Одеси, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення на підставі ч. 2 ст. 353 ЦПК України, вказану апеляційну скаргу необхідно прийняти до провадження як заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 258, 353, 362, 387 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2023 року про відмову у звільненні від оплати за проведення судової експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільній частковій власності та виплату вартості частки у спільному майні, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі - закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2023 рокупро відмову у звільненні від оплати за проведення судової експертизи прийняти до свого провадження, як заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текс ухвали складений 21 травня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе