Справа № 468/1687/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Звягіної О.В., за участю секретаря судового засідання Шутєєвої Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/1687/24 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до Баштанської міської ради Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних документів: державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056150, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за №28 від 18.06.2004 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 та визнання за кожним із позивачем в порядку спадкування за законом право власності на майно: земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,37 га, розташованої в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056150 від 18 червня 2004 року.

На обґрунтування вимог позивачі в заяві зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Баштанським районним відділом державної реєстрації актів цивільно стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис №38 від 06.02.2017 року, та в подальшому Баштанській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бутанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 02.09.2021.

За життя померла ОСОБА_3 народила двох дітей, які є спадкоємцями останньої; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 06.06.1967 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 10.01.1961 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно Свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 13.08.1959 року, взяли шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В подальшому, 15.0.1986 року спадкодавиця уклала шлюб з ОСОБА_8 , та згідно актового запису про шлюб, складеного 15.02.1986 №14 Баштанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану , під час здійснення актового запису про шлюб по батькові дружини указано невірно - ОСОБА_9 (російською), замість належного ОСОБА_10 .

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2011 у справі №468/14034/19-ц, яка набрала законної сили, встановлено факт допущення помилки запису по-батькові померлої ОСОБА_3 в актових записах цивільного стану відносно останньої, що мали місце складання після реєстрації народження заявника (зокрема в актовому записі про шлюб, складеному 15.02.1986 року за №14 та актовому записі про смерть, складеному 06.02.2017 №38)

На підставі даного висновку суду. Було внесено відповідні зміни до актового запису цивільного стану Баштанським відділом ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 02.09.2021. підтвердженням чого є Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 02.08.2024 №6. Крім того, за життя спадкодавиця оформила державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №056150 від 18.06.2004 року. Відповідно до якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,37 га. що розташована в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Звернувшись після смерті матері до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенка О.О. з метою оформлення спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали постанови про відмови від вчинення нотаріальної дії мотивовані тим, що заявниками не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки в графі мати свідоцтв про народження обох заявників зазначено « ОСОБА_11 », в той час як в свідоцтві про смерть померлою зазначена « ОСОБА_3 ».

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть реалізувати своє право на оформлення спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_3 , навіть після внесення відповідних змін до актового запису про смерть та виправлення по-батькові померлої з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_10 », оскільки державний акт на право власті на землю містить дані про власника з зазначенням по-батькові « ОСОБА_12 » та внаслідок смерті фізичної особи - ОСОБА_3 внесення змін в зазначені документи в позасудовому порядку є неможливим, спадкоємці змушені звертатись до суду з відповідною заявою про встановлення приналежності правовстановлюючих документів їх померлій матері - ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 21.08.2024 року справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Позивачі надали до суду заяву, в якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з наведених мотивів.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

Третя особа, приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. повідомлений належним чином, заяв до суду не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов`язки сторін, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачі мають намір прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.09.2021 року.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку. Але реалізувати свої спадкові права вони не можуть через відмінність у зазначенні по батькові в документах, оскільки вона є « ОСОБА_10 » а у відповідних документах зазначено « ОСОБА_12 ».

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Факт належності документів позивачам необхіден для встановлення того, щоб реалізувати свої права. Встановлення факту належності документів породить для них певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту належності документів не існує.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що позивачі мають підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт належності документів немає можливості. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту родинних відносин.

Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки спірна земельна ділянка на праві власності належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 056150 від 18.06.2004 року, а позивачі, в свою чергу, як спадкоємці за законом, після її смерті звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте не оформили спадкові права через наявність вищезазначених перешкод, та, враховуючи той факт, що у позивачів були вичерпані всі можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого їх цивільне право підлягає захисту в цивільному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За такого та у зв`язку з тим, що відповідач визнає позовні вимоги та таке визнання не суперечить вимогам закону, матеріалам справи та не порушує прав інших осіб позов підлягає задоволенню.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст.ст. 12, 13, 76, 81, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268, 294, 315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних документів: державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056150, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за №28 від 18.06.2004 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на майно: - земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,37 га, розташованої в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056150 від 18 червня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом право власності на майно: - земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,37 га, розташованої в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056150 від 18 червня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса проживання : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Позивач2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса проживання : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідач: Баштанська міська рада Миколаївської області (м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, вул. Героїв Небесної Сотні, 38).

Третя особа, без самостійних вимог приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом ( АДРЕСА_3 ).

СУДДЯ: