УХВАЛА

30 серпня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.,

з участю секретаря Юрчук В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-11558/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося в суд із заявою, в якій просить замінити первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник «Дельта Банк») з примусового виконання виконавчого листа №2-11558/10, виданого Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором, визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-11558/10 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, видати дублікат виконавчого листа у справі №2-11558/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №2-11558/10 позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 13.09.2007р. задоволено.

01.08.2011 року Рівненським міським судом видано виконавчий лист №2-11558/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості, на підставі якого у Відділі ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконання перебувало виконавче провадження 28669514 від 19.08.2011р.

Вказує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» позбавлене доступу до згаданого виконавчого провадження та можливості отримати копію постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки не має процесуального статусу стягувача.

Вказує, що з 24.07.2020 року через посередництво укладених Договорів відступлення прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» з ПАТ «Дельта Банк», між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» є наявними підстави по заміні стягувача АТ «Дельта Банк»» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у виконавчому листі виданому Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення у справі № 2-11558/10.

На обґрунтування підстав поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа заявник зазначив, що 02.10.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк», яке виконавчий документ не передало заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє заявника права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Вказує, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист №2-11558/10 на виконання у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача.

Боржник ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заперечення на заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно якої просить відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача, визнання причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважною та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-11558/10, видачу дубліката виконавчого листа №2-11558/10.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2010 року у справі № 2-11558 2010 позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 52 527,91 доларів США, що курсом НБУ станом на 09.07.2010 року становить 415 275 грн. 15 коп., неустойку за порушення своїх зобов`язань в розмірі 500 грн. 00 коп., пеню за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 21 911 грн. 87 коп., а всього 437 687 грн. 02 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» судовий збір (державне мито) в сумі 1 700 грн. 00 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

01.08.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчі листи, які були звернуті до виконання.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до п. 2.3. даного договору, права вимоги переходять від продавця до покупця та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання передачі прав вимоги. Так, згідно додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року, право вимоги по кредитному договору №0 від 13.09.2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до АТ «Дельта Банк».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2013 року замінено у виконавчому провадженні сторону стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», який є набувачем права вимоги за кредитним договором № від 13.09.2007 року за правом грошової вимоги до гр. ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2013 року замінено у виконавчому провадженні сторону стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», який є набувачем права вимоги за кредитним договором № від 13.09.2007 року за правом грошової вимоги до гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей витягу АСВП від 08.02.2024 року державним виконавцем Рівненського міського ВДВС ГТУЮ у Рівненській області 25.06.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2016 заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-11558/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Продовжено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-11558/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до 01 березня 2017 року. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-11558/10 про стягнення на користь АКІБ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 (поручителя по кредитному договору) № 0. В задоволенні заяви в частині заміни сторони у виконавчому провадженні відмовлено, оскільки 29 березня 2013 року Рівненським міським судом винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк», який є набувачем права вимоги за кредитним договором №0 від 13.09.2007 року за правом грошової вимоги до ОСОБА_2

24.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір №2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 0 від 13.09.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній станом на день прийняття судового рішення, набрання ним законної сили) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Згідно положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній станом на день пред`явлення виконавчого листа до виконання) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Виконавчий лист №2-11558 від 01 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості пред`явлено до виконання в Рівненським Міський ВДВС ГТУЮ у Рівненській області 11 серпня 2011 року. Виконавче провадження відкрито постановою від 09 вересня 2011 року. Відповідно до відомостей витягу з АСВП 25 червня 2014 року державним виконавцем Гаврилюк О.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року у зв`язку із відсутністю у боржника майна, яке б йому належало на праві власності і на яке можна звернути стягнення у рахунок погашення боргу.

На підставі ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній станом на день повернення виконавчого листа) строк пред`явлення виконавчу документа поновився та продовжився до 25 червня 2017 року.

В подальшому Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року втратив чинність 05 січня 2017 року на підставі Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (в редакції, чинній станом на 02 червня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як визначено у ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (в редакції, чинній станом на 02 червня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа №2-11558/10 від 01.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, який поновлено у зв`язку із його поверненням 25 червня 2014 року, сплив 28 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіркою системи АСВП станом на 19.06.2024 року встановлено, що станом на 19.06.2024 року виконавчого провадження (виконавчих проваджень) з виконання на користь стягувача АТ «Дельта Банк» виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 не має.

Доказів повторного пред`явлення з 25.06.2014 року виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 заявником не надано, відповідно суд приходить до висновку, що строк подання до виконання виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 є таким, що сплив 25.06.2017 року.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно з ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд звертає увагу, що стягувач вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 06 травня 2024 року у справі № 163/671/14.

ТОВ «ФК «ЄАПБ»» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише у червні 2024 року.

Як АТ «Дельта Банк», так і ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичними особами та зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

Разом з тим, з доводів заяви представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа щодо ОСОБА_1 до виконання суд не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Суд звертає увагу, що усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ст. 55 ЦПК України), відповідно попередній кредитор який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Доводи представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо прийнятого 02.10.2015 року рішення НБУ про початок ліквідації ПАТ «Дельта Банк» не заслуговують на увагу суду, адже свідчать лише про те, що попередній кредитор з 25.06.2014 року фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник до суду не надав.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007).

При цьому, заявником жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин не звернення стягувача до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо відкриття виконавчого провадження та отримання інформації про вказане виконавче провадження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постановах від 10 грудня 2019 року у справі № 168/805/17 та від 22 січня 2020 року у справі № 2-988/10.

Заявником не було доведено наявності обставин, які б перешкоджали пред`явити повторно виконавчий лист до виконання первісним кредитором АТ «Дельта Банк» вчасно, у строки передбачені законом.

А відступлення прав вимог не є поважною причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-11558/10 від 01 серпня 2011 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості сплив ще до придбання 24 липня 2020 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» у АТ «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_1 по вказаній справі.

Отже, під час продажу АТ «Дельта Банк»» права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, згідно п. 10 договору №2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 24 липня 2020 року встановлено, що новий кредитор цим підтверджує, що до моменту укладення цього Договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані з основними договорами та правами вимоги. новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані з порушенням зазначених ц цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

Таким чином, вказані договірні відносини засновані на вільному волевиявленні та власному господарському ризику сторін.

Посилання заявника на те, що попередній стягувач АТ «Дельта Банк» не передало йому оригінал виконавчого документа, а тому вказані обставини є підставою для видачі виконавчого листа не є слушними.

До заяви не приєднано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаного факту неотримання оригіналу виконавчого документу від попереднього стягувача. У справі відсутні докази втрати такого виконавчого документу, не міститься інформації про те, ким та за яких обставин він був втрачений, а тому немає правових підстав стверджувати, що оригінал виконавчого листа №2-11558/10 втрачений.

Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про звернення первісного стягувача АТ «Дельта Банк» із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 , оскільки такий строк закінчився ще до укладення договору про відступлення права вимоги від 24 липня 2020 року.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист по справі № 2-11558/10 щодо боржника ОСОБА_1 був повернутий стягувачу 25.06.2014 року і повторно до примусового виконання АТ «Дельта Банк» не подавався, а із заявою про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник звернувся до суду 27.06.2024 року, не надавши доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суду, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно суд вважає відсутні підстави для задоволення вимог заяви про заміну сторони та видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа подана поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а поважними причини пропуску такого судом не визнані.

Керуючись ст. ст. 18, 433, 442 ЦПК України, п.п. 17.4 п.17 Перехідних положень УПК України-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва