КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/78/24
УХВАЛА

15.05.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Слаблюк Василя Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2024 року по цивільній справі №947/37609/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 28.11.2023 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №294544-КС-004 від 10.08.2021 року у розмірі 109788,89 грн. та судові витрати, з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засіданні. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

За наслідком розгляду вказаної справи, 21.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №294544-КС-004 від 10.08.2021 року, станом на 02.11.2023 року, у загальному розмірі 109788 гривень 89 копійок, з них: сума заборгованості за кредитом - 52505 гривень 51 копійка, заборгованість по відсотках 57283 гривні 38 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2147 гривень 20 копійок.

22.04.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , подана через представника адвоката Слаблюк Василя Миколайовича, про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2024 року по цивільній справі №947/37609/23.

В обґрунтування заяви, представник відповідача стверджує, що під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення розгляду справи, за наслідком чого, ОСОБА_1 був позбавлений можливості приймати участь по справі та подати відзив на позовну заяву, з доказами які мають суттєве значення для наслідків розгляду справи. Також представник відповідача стверджує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості складений без врахування здійснених відповідачем платежів в сумі 29700,00 грн., а також стверджує про незгоду з поданими позивачем документами в якості належних доказів, незгодою про обізнаність відповідача щодо запропонованих умов кредитування, проходження відповідачем процедури верифікації під час укладення спірного договору.

На підставі викладених обставин, сторона відповідача вважає наявними підстави для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2024 року, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.04.2024 року вказану заяву залишено без руху та надано заявникові термін для усунення недоліків поданої заяви.

02.05.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника заявника на усунення недоліків поданої заяви разом з квитанцією про сплату судового збору.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 23.04.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 03.05.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

30.04.2024 року до суду від представника позивача в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшли заперечення проти задоволення вказаної заяви, з підстав її необґрунтованості.

У судове засідання призначене на 15.05.2024 року з`явився представник відповідача, який підтримав заявлені вимоги та вважав наявними підстави для скасування заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2024 року по цивільній справі №947/37609/23.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак у поданій 30.04.2024 року до суду заяві просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини та положення процесуального законодавства, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 15.05.2024 року за наявною явкою сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, оглянувши матеріали цивільної справи №947/37609/23, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/37609/23, судом встановлено, що відповідачем по справі є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

На стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі, судом було отримано відповідь №339872 від 29.11.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі від 30.11.2023 року, скеровувались судом під час розгляду справи №947/37609/23 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

Поштова кореспонденція, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі від 30.11.2023 року, отримана відповідачем ОСОБА_1 15.12.2023 року, що підтверджується наявним підписом на наявному в матеріалах справи відповідному рекомендованому поштовому відправленні.

Як вбачається, у встановлений судом в ухвалі суду від 30.11.2023 року п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали суду, стороною відповідача не було реалізовано процесуального права на подання відповідного відзиву на позовну заяву, з додатками до нього.

Поряд з цим, 18.12.2023 року до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Слаблюк В.М.

20.12.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Слаблюк В.М. ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить проставлений ним підпис на поданій до суду заяві від 18.12.2023 року.

Разом з тим, суд зазначає, що з метою надання стороні відповідача реалізувати процесуальні права, судом за клопотанням представника відповідача судове засідання призначене 18.12.2023 року було відкладено на 06.02.2024 року о 12 год. 00 хв.

Поряд з цим, до судового засідання сторона відповідача знов не з`явилась, однак, в день судового засідання, 06.02.2024 року, представником відповідача знов було подано до суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, що додатково свідчить про обізнаність про дату, час і місце проведення судового засідання по даній справі.

Проміж викладене, суд звертає увагу, що незважаючи на неможливість прийняття участі в судовому засіданні, представник відповідача, будучи фаховим адвокатом та ознайомившись з матеріалами справи 20.12.2023 року, а відтак сторона відповідача будучи обізнаною про наявне відносно неї судове провадження, не реалізувала у встановлені судом процесуальні строки процесуальне право на подання відзиву на позовну заяву з доказами до нього на підтвердження і викладення позиції відповідача щодо заявлених позивачем вимог, як і не повідомила суд про підстави не можливості надання відповідного відзиву на позовну заяву.

Надалі, судом судове засідання призначене на 06.02.2024 року, з підстав постановлення ухвали суду про витребування доказів, було відкладено на 21.03.2024 року о 09 годині 30 хвилин.

Про дату, час і місце проведення судового засідання призначеного на 21.03.2024 року о 09 годині 30 хвилин, сторона відповідача повідомлялась шляхом скерування відповідної судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яка повернута до суду без вручення, з підстави «відсутність адресата за вказаною адресою».

Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже, відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання призначеного на 21.03.2024 року.

Разом з тим, судом приймається, що станом на час 21.03.2024 року день ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи, сторона відповідача: була належним чином сповіщена та обізнана про наявне відносно неї судове провадження; представництво інтересів відповідача здійснювалось фаховим адвокатом; стороною відповідача у встановлені судом строки не були здійснені дії з подання відзиву на позовну заяву; як і не надані докази на підтвердження заперечень проти позову, у разі їх наявності; як і не повідомлялось суд про будь-які обставини, які б перешкоджали поданню відповідного відзиву у період з 20.12.2023 року по 21.03.2024 року; як і не вчинялись стороною відповідача дії з отримання інформації відносно справи будучи належним чином обізнаним про наявне судове провадження.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи №947/37609/23 належним чином у відповідності до вимог процесуального законодавства був повідомленим та обізнаним про розгляд даної цивільної справи, однак без поважних причин не з`явився до судових засідань по справі, та не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву з наданням до нього відповідних доказів, чи правом на подання зустрічного позову.

Доказів на підтвердження наявності поважних причин, які б перешкоджали відповідачу прийняти участь по справі, або реалізувати право на подання відзиву на позовну заяву, до суду, як і до заяви про перегляд заочного рішення суду, не надано.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача, що ОСОБА_1 був неналежним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, був позбавлений можливості на участь під час розгляду справи та був позбавлений можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що з наявних доказів в матеріалах справи вбачається, що не реалізація стороною відповідача процесуальних прав з прийняття участі під час розгляду справи, як і не подання відзиву на позовну заяву, з доказами до нього, у встановлені судом строки, прямо залежить від бездіяльності останнього - сторони відповідача.

Одночасно судом враховується, що у відповідності до положень ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що представник відповідача надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження викладених посилань у заяві про перегляд заочного рішення, як і доказів, які б впливали на наслідки розгляду справи, заявником до суду не надано.

Також є безпідставними твердження сторони відповідача, що стягнута судом заборгованість з відповідача за кредитним договором, не враховує сплачені ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 29700,00 грн., приймаючи, що з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що спірна сума заборгованості за кредитом розрахована з урахуванням сплачених ОСОБА_1 грошових коштів за спірний період користування кредитом, а саме у загальному розмірі 29700,00 грн.

На підставі вищевикладеного в сукупності, приймаючи, що свідоме нехтування процесуальними правами і обов`язками не є підставою для скасування заочного рішення суду, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Слаблюк Василя Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2024 року по цивільній справі №947/37609/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Слаблюк Василя Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2024 року по цивільній справі №947/37609/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Повний текст ухвали суду складено 15.05.2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.