Справа № 472/876/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановський А. О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження,

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали стосунки як чоловік та жінка.

03 жовтня 2015 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. При укладенні шлюбу відповідачці було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

В період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі у них народився син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 2. Позивач є біологічним батьком цієї дитини, тому батьківство відносно нього не оспорює.

З липня 2018 року сторони почали проживати окремо, відповідачка переїхала в інший населений пункт, сімейні стосунки між ними були повністю припинені через відсутність взаєморозуміння. На момент припинення відносин відповідачка чекала дитину від іншого чоловіка, але позивач про це не знав.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.11.2018 року, яке набрало законної сили 26.12.2018 року, шлюб між подружжям ОСОБА_5 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ». Судовий процес відбувався без їх участі, тому ОСОБА_1 жодного разу після припинення відносин не бачився із відповідачем.

В березні 2019 року ОСОБА_4 зателефонувала до позивача і повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася донька ОСОБА_8 та при реєстрації народження батьком цієї дитини був записаний позивач на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України. Відповідач ОСОБА_9 не є біологічним батьком дитини.

Враховуючи вказані обставини, на підставі ст. 136 СК України просить виключити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису від 26 березня 2019 року № 06, складеного Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про народження дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але до суду від представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від начальника відділу Вікторії Латій про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідачка ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, але до суду від представника відповідача ОСОБА_11 надійшла заява про визнання відповідачкою позову, в якій зазначила, що вона будучи у шлюбі з ОСОБА_1 , а саме з січня 2018 року по квітень 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 у с. Вилкове Одеської області. Від цих стосунків у неї народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому між її донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_1 відсутнє кровне споріднення, оскільки біологічним батьком її доньки є ОСОБА_12 . Позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити. Крім того до суду надійшла заява від представника ОСОБА_11 про розгляд справи у відсутності відповідача та представника

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки вона була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 03 жовтня 2015 року зареєстрований шлюб Відділом відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. При укладенні шлюбу відповідачці було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

В період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі у них народився син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 6).

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 26 грудня 2018 року, шлюб між подружжям розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 06. (а.с. 9).

Державна реєстрація народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведена 26 березня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідно до ст. 133 СК України (а.с. 10-11).

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховному Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Також, згідно п. 6 ст. 136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , через свого представника надала суду заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, тим самим підтвердивши факт того, що позивач ОСОБА_1 не є біологічний батьком цієї дитини та у них відсутнє кровне споріднення, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 76-80, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження - задовольнити повністю.

Виключити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з актового запису від 26 березня 2019 року № 06, складеного Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про народження дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Веселинівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за №06, внесеного 26 березня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський