ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2555/24 Номер провадження 22-ц/814/3293/24Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 липня 2024 року, постановлену суддею Шатіловою Л.Г., про відмову у видачі судового наказу,

у справі за заявою комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

17.07.2024 комунальне підприємство «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради (далі КП «Тепловодсервіс») звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства суми заборгованості за спожиті комунальні послуги по холодному водопостачанню, водовідведенню та плати за абонентське обслуговування в сумі 1 656,49 грн; за спожиті комунальні послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування в сумі 27337,75 грн; за спожиті комунальні послуги з постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування в сумі 4112,63 грн; інфляційні витрати в сумі 1995,20 грн; 3 % річних в сумі 729,64 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.07.2024 КП «Тепловодсервіс» відмовлено у видачі судового наказу.

Роз`яснено заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 21, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала міськрайонного суду вмотивована тим, що заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Із ухвалою міськрайонного суду не погодився заявник КП «Тепловодсервіс» та оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що заявником при поданні заяви про видачу судового наказу виконано вимоги ст.163 ЦПК України, зазначено всю необхідну і наявну інформацію, додано необхідні докази. Зокрема, оборотну відомість №11653, в якій зазначено звітні періоди, за які стягується заборгованість та види послуг, які були надані ОСОБА_1 . Окрім цього, у ній міститься нарахування за кожен місяць надання послуг, фактичні оплати, здійснені абонентом протягом заявленого періоду окремо за кожну послугу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.353, ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, встановила такі обставини.

17.07.2024 КП «Тепловодсервіс» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожиті комунальні послуги по холодному водопостачанню, водовідведенню та плати за абонентське обслуговування в сумі 1656,49 грн; за спожиті комунальні послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування в сумі 27337,75 грн; за спожиті комунальні послуги з постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування в сумі 4112,63 грн; інфляційні витрати в сумі 1995,20 грн; 3 % річних в сумі 729,64 грн. та 302,80 грн. судового збору.

За змістом такої заяви КП «Тепловодсервіс» є правонаступником майна, прав і обов`язків КП «Миргородтеплоенерго» та КП «Миргородводоканал» відповідно до рішень Миргородської міської ради від 24 травня 2023 року №110 та від 27 липня 2023 року №229. КП «Тепловодсервіс» здійснює свою господарську діяльність, яка спрямована на задоволення потреб фізичних та юридичних осіб в забезпеченні послугами по холодному водопостачанню та водовідведенню, послугами з постачання теплової енергії та гарячої води.

На підтвердження права вимоги до заяви додано: виписку з ЄДРПОУ; рішення Миргородської міської ради від 24 травня 2023 року №110 та від 27 липня 2023 року №229; публічні типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення; повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення таких договорів, які були розміщенні на веб-сайті; розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; оборотну відомість по абоненту №11653 ОСОБА_1 за період із червня 2021 року по червень 2024 року./а.с. 6-21/

Відмовляючи у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, міськрайонний суд виходив із того, що заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а саме: у заяві не зазначені обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника про стягнення заборгованості за період з 01.06.2021 по 30.06.2024, та не додано документів, які вказують на безспірність суми боргу за цей період.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом третім частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником (частина перша статті 163 ЦПК України).

Згідно частин другої, третьої статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені статтею 165 ЦПК України, згідно якої, серед іншого, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції наведені норми процесуального права застосував неправильно та дійшов помилкового висновку про невідповідність заяви вимогам ст.163 ЦПК України, як передумови відмови у видачі судового наказу згідно п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Із матеріалів справи убачається, що заявником додано до заяви про видачу судового наказу роздруківки опублікування в мережі Інтернет на офіційному сайті КП «Тепловодсервіс» за електронною адресою: https://mirtvs.pl.ua Публічні індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення і відповідні повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення таких договорів. Аналогічні публікації були на сайтах КП «Миргородтеплоенерго», КП «Миргородводоканал», на веб-сайті Миргородської міської ради.

З моменту акцептування Споживачем оферти КП «Тепловодсервіс» сторони набули всіх прав та обов`язків за Договором та несуть відповідальність за невиконання зобов`язань (чи неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані їй послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Також, до заяви про видачу судового наказу долучено розрахунок заборгованості та оборотна відомість по абоненту №11653, з якої вбачається, що нарахування за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування, а також послуги з постачання гарячої води та абонентського обслуговування ОСОБА_1 , починаються із вересня 2021 року. Нарахування за період із червня 2021 року по липень 2021 року на вказані послуги відсутні.

На виконання п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України документом, що вказує на безспірність, є укладені в електронній формі Публічні індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення. Відповідні повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення таких договорів опубліковані на офіційному сайті КП «Тепловодсервіс», за якими й пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Долучені заявником до заяви про видачу судового наказу докази дозволяють суду при розгляді справи наказного провадження встановити, зокрема, факт наявності у заявника права грошової вимоги до боржника та наявність або відсутність порушення боржником права такої грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив зміст вимог та доводи заяви про видачу судового наказу, не надав належної оцінки доданим до заяви доказам, та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відповідності до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до цього ж суду, розподіл судового збору, сплаченого заявником за подачу апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи за загальними правилами, у передбаченому ст.141 ЦПК України порядку.

Керуючись ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 липня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.10.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак