РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1164/24

Провадження № 2/293/501/2024

22 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у с-щі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

05.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, за змістом якого просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовувався тим, що після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав за життя її чоловіку ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу 30.12.1969. 20.02.2014 ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 . Однак, позивач не має можливості оформити право на спадщину після смерті матері, оскільки остання не зареєструвала право на вищевказаний житловий будинок в установленому законом порядку.

Вважає, що її права як спадкоємця порушені, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024, справа №293/1164/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

Ухвалою від 07.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначив на 23.09.2024.

Ухвалою від 23.09.2024, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав підготовче засідання на 22.10.2024. Постановив витребувати у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. спадкову справу заведену до майна ОСОБА_2

11.10.2024 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу подано до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копію спадкової справи заведеної до майна ОСОБА_2

22.10.2024 сторони в підготовче засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком. Згідно поданої заяви від 22.10.2024 представник позивача ОСОБА_4 просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала.

Високівська сільська рада Житомирського району Житомирської області повноважного представника в підготовче засідання не направила, згідно поданої заяви від 09.08.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, розгляд справи просила проводити у відсутності представника Високівської сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на подані сторонами заяви, а також приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

У судовому засіданні 22.10.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9,10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Високе Черняхівського району Житомирської області ОСОБА_3 помер у віці 76 років (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Високе Житомирського району Житомирської області ОСОБА_2 померла у віці 91 рік (а.с.12).

Згідно договору купівлі-продажу від 30.12.1969, ОСОБА_3 набув у власність жилий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с.Високому Черняхівського району Житомирської області, загальною площею 50 кв. м., розташованого на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом ім. 1-го Травня (а.с.13).

Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 15.03.2023, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с.14).

Згідно довідки виданої Високівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 27.02.2024, ОСОБА_3 був власником одного цілого житлового будинку із надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_2 20.02.2014, посвідченого секретарем Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 20.02.2014, ОСОБА_2 заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 , своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу 03.03.2023 до майна померлої заведена спадкова справа №27/2023.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2023, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , згідно поданої заяви до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу від 03.03.2023.

На час відкриття спадщини спадкодавець проживала в житловому будинку АДРЕСА_1 . На час смерті останньої разом з нею за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Матеріалами спадкової справи №129/2006 заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою 19.05.2006 до майна ОСОБА_3 встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_2 увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 , як дружина ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом проживання із ним за однією адресою, однак не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до постанови винесеної приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. 22.05.2024, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО УКРАЇНИ

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також, у даному листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Нормами статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 328 ЦК України встановлює, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Високе Житомирського району Житомирської області померла мати позивача ОСОБА_2 . Ступінь родинних відносин померлої та ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначений будинок ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується даними Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та матеріалами спадкової справи №129/2006 заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 19.05.2006.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1969, посвідченого державним нотаріусом Володарськ-Волинської державної нотаріальної контори 30.12.1969, реєстровий номер 55.

Згідно відомостей КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано.

Згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 Міністерством комунального господарства УРСР, до 19.01.1996 не передбачалась обов`язковість реєстрації будинків і домоволодінь. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 № 121.

Реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них (далі - житлові будинки), що закінчені будівництвом до 05.08.1992 регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості з Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення його адреси.

Якщо адреса була присвоєна до запровадження ЄДЕССБ, то документ про присвоєння адреси отримується державним реєстратором шляхом звернення до відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не шляхом подачі його заявником.

Державна реєстрація права власності на відповідні об`єкти проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію та про присвоєння такому об`єкту адреси, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника повинно вирішуватись у судовому порядку.

Аналізуючи викладене, ОСОБА_3 за життя правомірно набув право власності на спірний будинок, оскільки незаконність набуття права власності на вказаний будинок прямо не випливає із закону та судом не встановлена. Тому, будинок після смерті ОСОБА_3 увійшов до складу його спадщини, яку прийняла його дружина ОСОБА_2 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому набула право на спадкування. Вищевказаний житловий будинок до категорії самочинного будівництва не належить, за життя спадкодавцем не зареєстрований, правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок відсутні, тому у суду є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

адреса проживання: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Високівська сільська рада Житомирського району Житомирської області,

місцезнаходження за адресою: 12341, Житомирська область, с. Високе, вул. Чеська, 46

Повне рішення складено та підписано 28.10.2024.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ