Справа №489/6063/24
Провадження №2/489/2247/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти, визнання аліментів власністю дитини, зміна способу їх стягнення шляхом внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини

встановив.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт нецільового використання відповідачкою аліментів, які сплачуються ним на утримання ОСОБА_3 ; визнати аліменти власністю дитини, змінити спосіб їх стягнення шляхом внесення їх частини на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.10.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист, відповідно до якого він сплачує відповідачці аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. В 2022 році Інгульській відділ Державного виконавчої служби у місті Миколаєві повідомив його, що в нього, нібито, виникла заборгованість зі сплати аліментів. Як виявилось, відповідачка діючи умисно, за попередньою змовою з невідомими йому службовими особами державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», домовилась про перерахування аліментів з бухгалтерії за місцем його роботи на картковий рахунок відповідача без зарахування на рахунок, відкритий ДВС для виконання рішення суду, не повідомляючи про це державну виконавчу службу. Таким чином, згідно відомостей ДВС він за 4 місяці не сплатив аліменти. Згідно результатів проведеної Службою у справах дітей Інгульської адміністрації Миколаївської міської ради перевірки за його заявою про цільове використання аліментів на утримання сина, відповідач з 350712,30 грн. аліментів використала на утримання сина тільки 97272,02 грн., розтративши при цьому 253440,28 грн. на власний розсуд на цілі, не пов`язані з утриманням сина. Відповідачка приховала від ДВС отриманні в бухгалтерії аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість і з нього вдруге було стягнуто грошові кошти. На теперішній час, заборгованості по аліментам у позивача не має, а переплата становить 109556,47 грн. Отже, нецільовим використанням аліментів особисто йому відповідач завдала майнової шкоди на 109556,47 грн., які відмовляється добровільно повертати, і сину на 253400,28 грн. Тому вважає, що було встановлено факт нецільового використання відповідачем коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На даний час, дитині виповнилося 14 років, і він вважає за можливим сплачувати кошти на рахунок в Ощадбанку України з правом самостійного витрачання коштів сином. Всі встановлені законодавством України, обов`язки по вихованню дитини і матеріальному утриманню, на даний час, самостійно виконує він.

Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. зазначає, що позивачем до позовної заяви не надано жодного належного доказу, ані нецільового використання сплачених аліментів, ані відсутності заборгованості зі сплати аліментів станом на дату подання позову до суду. 25.10.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист, відповідно до якого він сплачує відповідачці аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Починаючи з 2014 ОСОБА_1 приймав участь в АТО та отримував кошти за контрактом, при цьому, на ДП НВКГ «Зоря» «Машпроект» за ним зберігалося робоче місце та щомісяця здійснювалися щомісячні виплати середньої заробітної плати. Відрахування аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 здійснювалися лише з середньої заробітної плати, яка виплачувалася на заводі «Зоря»-«Машпроект». Відрахування аліментів з інших місць роботи почалися лише з 2018 року. Відповідач у добровільному порядку матеріально не допомагав, а лише у 2018 році, після здійснених ДВС запитів щодо наявності інших джерел доходів, представниками ДВС було здійснено перерахунок розміру аліментів на вирахувано розмір заборгованості по аліментам. За період з 2018 по 2024 роки ОСОБА_1 чотири рази змінював своє місце роботи, у зв`язку з цим аліменти вона отримувала періодично та не в повному обсязі. З грудня 2021 по січень 2023 ОСОБА_1 тільки від частини отриманих доходів у розмірі 1220583,65 грн., а добровільно сплатив своїй неповнолітній дитині за цей період кошти у розмірі 24146,05 грн., що жодним чином не відповідає розміру аліментів відповідно до рішення суду та знов таки призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів. На сьогоднішній день, позивач добровільно вносить кошти у вигляді аліментів на рахунок ДВС, але з запізненням в декілька місяців. Вважає, за неможливе дозволити позивачу самостійно сплачувати аліменти на рахунок неповнолітньої дитини, яка буде не в змозі контролювати суми цих коштів (аліментів) та своєчасні строки сплати. Станом на дату розгляду справи, наявні два висновки за результатом інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, згідно яких не тільки не встановлено факту нецільового використання коштів сплачених як аліменти, а навпаки, засвідчено саме цільове використання коштів. Так, висновками перевірок службою у справах дітей від 22.09.2023 та від 17.06.2024, встановлено, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 15.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-5067, виданого 25.10.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.09.2010 і до повноліття дитини.

Позивач в своєму позові зазначає, що відповідачка використовує аліменти, які стягуються з нього на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не на користь дитини, а на власні потреби, у зв`язку з чим, вважає, що відповідачка завдала майнової шкоди на 109556,47 грн., які відмовляється добровільно повертати, і сину на 253400,28 грн.. На даний час, дитині виповнилося 14 років, і він вважає за можливим сплачувати кошти на рахунок в Ощадбанку України з правом самостійного витрачання коштів сином.

Норми права та мотиви їх застосування.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків або інші особи, відповідно до ст. 179 СК України, на ім`я якого вони виплачуються, зобов`язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчування, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитині. Сама неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Відповідно до статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 (далі - Порядок).

Так, відповідно до п.п. 2-6 Порядку, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів.

За змістом пункту 14 Порядку чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування.

Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Таким чином, в таких правовідносинах платник аліментів має покладатися лише на належне виконання своїх функцій органом опіки та піклування, його добросовісність та фаховість, оскільки інші докази витрачання коштів отримувачем не є належними доказами в таких правовідносинах.

Подібні правові висновки зроблено у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі №711/11054/17 (провадження № 61-42009св18), від 02 лютого 2021 року у справі № 751/1396/19 (провадження № 61-18643св19).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно довідки Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка не містить ані дати, ані вихідного номеру, станом на 01.04.2024 у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

При цьому, згідно відповіді Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №90342 від 22.05.2024 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.05.2024 заборгованість по аліментам у відповідача відсутня, переплата становить 109556,47 грн. Також зазначено, що після надання боржником відомостей про доходи за період з 01.01.2024 по 01.05.2024 буде складено перерахунок заборгованості.

З наданої позивачем копії довідки командира військової частини НОМЕР_1 №1451/15/2419 від 30.03.2024 вбачається, відрахування розміру аліментів здійснюється з нарахованого позивачу грошового забезпечення лише з травня 2023 року. В той же час, позивач нараховувались: грошове забезпечення та додаткова винагорода. Починаючи з травня 2023 по лютий 2024 утримувалися аліменти, у загальному розмірі 246168,30 грн.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_4, наданого державним виконавцем Інгульського ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_1 станом на 01.05.2024 не має заборгованості по аліментам. Переплата становить 109556,47 грн. Після надання боржником відомостей про доходи за період з 01.01.2024 по 01.05.2024 буде складено перерахунок заборгованості.

Як вбачається з позову та долучених до нього письмових доказів, з метою перевірки цільового використання відповідачем грошових коштів, які стягуються з позивача в рахунок сплати аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради.

Згідно висновку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 22.09.2023 за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. У дитини повністю забезпеченні навчання, розвиток та довкілля. Дитина навчається в школі он-лайн та забезпечена навчальними матеріалами та комп`ютерним обладнанням, відвідує курси з англійської мови, ходить до спортивного залу, має дома необхідне спортивне приладдя. Має гарний одяг та взуття відповідно до сезону, спортивний одяг. Проводить дозвілля з друзями, має обладнання для розвитку музичних здібностей, книги та настільні ігри. Має власну аптечку, відвідує лікувальні та лікувально-профілактичні заклади, засоби підліткової гігієни. Відвідує квест-кімнати та спільні заходи з однолітками. Добре харчується та один-два рази на місяць замовляє роли. Дитина бажає поїхати до профільного санаторію для лікування, але такі санаторії знаходяться під тимчасовою окупацією, а в санаторії за кордоном батько дозволу на виїзд не надає. Дитина має власну кімнату, ліжко, персональний комп`ютер, крісло, стіл, шафи, полиці, телевізор, навчальні матеріали та книги, спортивне та музичне обладнання, настільні ігри, власну медичну аптечку.

Згідно вищевказаного висновку одержувач аліментів надав для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів на: ПК 21890,00 грн., навушники до ПК для он-лайн занять 4 шт. 1762,00; килим для миши 34,00 грн.; лампу настільну 499,00 грн.; веб-камеру 527,00 грн.; повербанк 2 шт. 849,00 грн. та 1400,00 грн.; ліки на загальну вартість 15481,02 грн.; настільну гру 920,00 грн. Крім того, продемонстровано: навчальні матеріали вартістю 2000,00 грн.; фото докази відвідування дитиною курсів англійської мови (2 рази на тиждень 220,00 грн. заняття) та тренажерного залу (100,00 грн. заняття); навчальні матеріали з англійської мови, гантелі, турнік, велодоріжка, мейджик, насадка для пресу, самокат на загальну вартість близько 9500,00 грн.; з вартістю на коробках тубус-кварц (1541,00 грн.) та інгалятор (870,00 грн.), якими дитина вимушена постійно користуватись внаслідок хронічного тонзиліту; фото докази проблем дитини з нігтем, що вирішувались у подолога (візит 400,00 грн.); фото докази відвідування дитиною санаторію «Перемога» за курсівками, систематичного відвідування сольової камери (100,00 грн. за відвідування), курсів масажу; наявні устілки для попередження плоскостопості з урахуванням росту ноги в дитини; мобільний телефон, мікрофон, світло-шар, 3Д-окуляри, дрон, конструктори, настільні ігри, книжки за інтересами; фото докази літнього оздоровлення дитини в Коблево три рази в період з 01.07.2023 по 05.08.2023, з витратами на дитину 12000,00 грн.; фото докази регулярного відвідування дитиною спільних заходів а квест-кімнат з однолітками, щомісячно на дозвілля дитини виділяється близько 1500,00 грн., які він витрачає самостійно. Одержувачем аліментів продемонстровано сезонний одяг та взуття дитини, літній комплект оцінюється в 3000,00 грн., осінній - 7000,00 грн., зимовий - 10000,00 грн., стан речей та взуття якісний та охайний, особиста гігієна в наявності. Також продемонстровано вміст холодильника, на харчування дитини витрачається приблизно 5000,00 грн.

Крім того, одержувач аліментів поскаржилась, що платник аліментів приховав від державних виконавців факт роботи в військовій частині, та сплачував аліменти до березня 2023 року в розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Після викриття нею факту ухилення, державні виконавці стягнули борг за минулий період. Жінка надала письмові докази щодо ухилення батька дитини від сплати аліментів.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 17.06.2024 за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, встановлено, що розмір аліментів на дитину перевищує два прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дитини, на підтвердження чого надав для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів. Матір дитини, ОСОБА_4 , надала чеки та квитанції для перевірки цільового використання коштів за період з вересня 2023 по червень 2024, а саме на витрати: одяг - 41550 грн.; витрати на лікування - 23355,04 грн.; лікування у лікаря подолога - 5754,00 грн.; витрати на мобільний зв`язок - 1840,00 грн.; ноутбук - 42000,00 грн.; інші гаджети - 48235,00 грн.; товари для ремонту (лінолеум) - 6119,00 грн.; прикраси для дитини - 72116,00 грн.; витрати на розвиток та розваги - 14460,00 грн.; витрати на репетитора - 12600,00 грн.; спорт - 5600,00 грн.; витрати на поїздки (паливо) - 7601,00 грн.; комунальні витрати - 6806,00 грн.; витрати на їжу - 60172,00 грн. Також матір неповнолітнього повідомила, що подарований ОСОБА_1 дрон є в наявності. Неповнолітній ОСОБА_3 письмово повідомив, що підтверджує цільове використання коштів на його витрати та потреби в повній мірі.

Одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину).

З наявних у матеріалах справи, зокрема Висновків за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 22.09.2023 та від 17.06.2024, вбачається, що дитина, яка проживає з матір`ю ОСОБА_2 , відповідачем по справі на користь якої сплачуються аліменти, забезпечена усім необхідним та дитині створені належні умови для проживання та розвитку. Факту нецільового використання відповідачкою аліментних коштів не встановлено.

Таким чином, за наслідками інспекційного відвідування родини відповідача з метою контролю за цільовим витрачанням аліментів спеціалістами уповноваженого державного органу не встановлено фактів нецільового витрачання коштів, отриманих відповідачем.

Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач умисно, за попередньою змовою з невідомими йому службовими особами державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», домовилась про перерахування аліментів з бухгалтерії за місцем його роботи на картковий рахунок відповідача без зарахування на рахунок, відкритий ДВС для виконання рішення суду, не повідомляючи про це державну виконавчу службу, що призвело до виникнення в нього заборгованості по аліментам, оскільки вказані обставини не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Твердження відповідачки про те, що позивач у період з 2018 по 2024 років чотири рази змінював місце роботи, у зв`язку з чим аліменти отримувалися нею періодично та не в повному обсязі, судом не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Виходячи із змісту норм чинного законодавства та оцінивши встановлені у справі докази і обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав для встановлення нецільового використання аліментів з боку відповідачки, а тому, підстав для задоволення позовних вимог щодо встановлення факту нецільового використання аліментів - немає.

Разом з тим, як свідчить практика Верховного суду в аналогічних справах, відсутність усіх фінансових документів на підтвердження щомісячних витрат не може бути єдиним і достатнім доказом, який доводить факт використання тим з батьків, на користь якого зараховуються аліменти, отримуваних коштів на особисті цілі, на користь інших осіб або на будь-які інші потреби, які не пов`язані з утриманням і вихованням дітей.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №553/2334/16-ц (провадження № 61-11343св18), від 17 травня 2021 року справа № 552/3611/19 (провадження № 61-2391св21).

Враховуючи те, що позовні вимоги про встановлення способу сплати аліментів на рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у розрізі даного спору є похідними від основної вимоги про встановлення факту нецільового використання аліментів, у задоволенні яких судом відмовлено, суд також вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог і в цій частині позову.

Щодо визнання аліментів, сплачених позивачем на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власністю дитини, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179СК України врегульовано питання права власності на аліменти, а також їх призначення. Разом з цим суд зауважує, що тлумачення приписів статті 179СК України дає підстави зазначити, що аліменти - це кошти особливого призначення, їх належить використовувати для потреб дитини. На одержувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням необхідно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням.

Судом встановлено цільове використання відповідачкою ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. У висновку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 17.06.2024 зазначено, що неповнолітній ОСОБА_3 письмово повідомив, що підтверджує цільове використання коштів на його витрати та потреби в повній мірі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про недоцільність задоволення вимоги про визнання аліментів, сплачених позивачем на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власністю дитини, оскільки вони встановлені на рівні чинного законодавства України.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти, визнання аліментів власністю дитини, зміна способу їх стягнення шляхом внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено «19» грудня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева