Справа № 196/671/24
№ провадження 2-о/196/71/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: неповнолітній ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Уповноважений Президента України з прав дитини, Виконавчий комітет Китайгородської сільської ради (як орган опіки та піклування), Китайгородська сільська рада (як орган соціального захисту), про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дітей віком до 18 років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадженні у справі за цією заявою, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Так, згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічні положення містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

Як зазначено в поданій заяви, встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дітей до 18 років необхідно заявнику для оформлення документів для соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним з батьків, а також для реалізації його прав, передбачених ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тощо.

У якості обґрунтування доведеності вищевказаних фактів заявник посилається на те, що мати дітей не бере участі у їх вихованні та утриманні, у звязку з чим діти знаходяться на його одноособовому матеріальному забезпеченні та він одноособово займається вихованням та утриманням дітей.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Поміж тим, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, невиконання матір`ю її батьківських обов`язків, що підлягає доведенню в даному судовому засіданні, може мати для останньої суттєві негативні наслідки (зокрема, притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав), тобто суттєво впливає на її права та обов`язки в подальшому, а, отже, містить ознаки спірності правовідносин.

Слід звернути увагу, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Більш того, відповідно до вимог ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, місця проживання дитини обов`язковою є участь органів опіки та піклування, які подають письмовий висновок щодо розв`язання спору, що також вказує на позовний порядок розгляду цих справ.

Отже, враховуючи вищенаведене, з заяви вбачається спір про право, який виникає з сімейних правовідносин, у зв`язку з чим у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: неповнолітній ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Уповноважений Президента України з прав дитини, Виконавчий комітет Китайгородської сільської ради (як орган опіки та піклування), Китайгородська сільська рада (як орган соціального захисту), про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дітей віком до 18 років, слід відмовити.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 27 лютого 2024 року по справі 196/1326/23.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 17, 44, 260, 315, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересовані особи: неповнолітній ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Уповноважений Президента України з прав дитини, Виконавчий комітет Китайгородської сільської ради (як орган опіки та піклування), Китайгородська сільська рада (як орган соціального захисту), про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дітей віком до 18 років - відмовити.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення ухвали суду.

Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? НОМЕР_1 ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков