Провадження № 2/734/596/24 Справа № 734/1764/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Бузунко О. А.,

за участю секретаря судового засідання Шапки О. О.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Задорожньої О.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Служби у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області Пономаренко С.М., Березан Є.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав (з урахуванням заяви, яка подана в порядку усунення недоліків - а.с. 54-59).

Позивач вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області 09 серпня 2008 року. Згідно з рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.08.2018 шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , зареєстрованого 56 Відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , батьками дитини є: мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_2 . Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_6 є рідною бабусею ОСОБА_5 , та матір?ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , зареєстрованого с. Білейки Козелецького районна Чернігівської області.

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з`являлася, відзив на позовну заяву не подала. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Позивач, будучи допитаною як свідок, дала показання, що в житті ОСОБА_8 ніколи не приймав участі. Після того як Альоні виповнилося 10 років, він почав висилати гроші в розмірі 2 500 грн. Інколи відповідач ОСОБА_2 пересилав певні речі Новою поштою. Більше будь-якої участі в житті дитини відповідач не приймає. ОСОБА_4 приблизно в 2020 році востаннє приїжджала до неї і до дитини. Де вона проживає позивачу невідомо, зв`язку з нею немає, життям дитини не цікавиться, взагалі ніякої участі у вихованні/навчанні/утриманні дитини ОСОБА_4 не приймає. Коли дитині виповнилося 14 років, постало питання отримання паспорта, проте для цього потрібна була присутність батьків. З ОСОБА_4 зв`язку не було, а ОСОБА_2 відмовився приїжджати. Такі самі питання про присутність батьків виникали і при звернення за медичною допомогою, заключенні декларації з лікарем тощо. ОСОБА_4 свою відсутністю взагалі, а ОСОБА_2 своїм небажанням перетинати блок-пости, оскільки проживає в іншій місцевості, не лише не приймають участі в житті та вихованні дитини, а і створюють перешкоди для задоволення її базових та побутових потреб.

Відповідач ОСОБА_2 повідомив суду, що хотів приймати участь у вихованні дитини, але ОСОБА_3 забороняє та не віддає дитину. Він спілкується з класним керівником. В 2020 році позивач вигнала його з двору. Він також приїздив в школу на перший і останній дзвінок. З початком повномасштабного вторгнення він дійсно перестав відвідувати доньку, оскільки проживає в Полтавській області і намагається уникати перетину блок-постів. Останнім часом донька не хоче з ним спілкуватися. Востаннє спілкувалися півтора-два роки тому.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт того, що батьки не приймають участь у житті дитини і те, що дитина весь час проживає з бабусею, від самого її народження.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служби у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Судом було заслухано думку дитини - ОСОБА_8 , яка повідомила, що з народження проживає з бабусею, матір бачила востаннє в 2018 році, коли та з кимось приїжджала. Зв`язок з матір`ю втрачено, коли їй було приблизно 10 років. З батьком контакту в неї не має, він періодично телефонує, але вона не бажає з ним розмовляти. ОСОБА_5 висловила свою думку щодо доцільності позбавлення її батьків батьківських прав відносно неї.

Під час судового розгляду цивільної справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 09 січня 2009 року, матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до акту №1 від 15 січня 2024 року про обстеження умов проживання дитини ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_1 , в ході перевірки комісія встановила, що дитина проживає з бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тіткою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та двоюрідним братом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дитина має свою кімнату, є всі умови для проживання та навчання, добре вихована, ввічлива, завжди гарно одягнута. Дитина має інвалідність з народження. Мати дитини тривалий час не проживає зі своєю сім`є, не приймає ніякої участі у вихованні своєї дитини. Батько дитини надає матеріальну допомогу у сумі 2 500 грн., один раз на місяць, але не приймає участь у вихованні дитини, не цікавиться здоров`ям, навчанням, потребами (а.с.21).

Рішенням Козелецької селищної ради від 15 березня 2024 року № 2688-76/VІІІ затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з ухиленням їх від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 24-26).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що:

«тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не виконують свої батьківські обов`язки стосовно доньки - ОСОБА_5 , не піклуються про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не займаються її вихованням, не цікавляться навчанням. Крім того, відповідачем ОСОБА_2 створювалися перешкоди в реалізації дитиною своїх прав, пов`язаних з отриманням паспорту, зверненням за медичною допомогою тощо. Враховуючи той факт, що з 24 лютого 2022 року в Україні триває повномасштабна війна, а відповідач підтвердив намір не перетинати області країни, щоб уникнути блок-постів, будь-які питання, які потребуватимуть особистої участі батька, не зможуть бути вирішені (як то підписання декларації з лікарем, вступ дитини до вищого навчального закладу тощо). При цьому, суд виходить з найкращих інтересів дитини, яка повинна мати безперешкодний доступ до отримання медичної допомоги, освіти тощо.

Враховуючи наведене, з метою захисту інтересів дитини та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини першої статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до частини четвертої-пятої статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Оскільки судом приймається рішення про позбавлення батьківських прав обох батьків, а від інших осіб не надійшли заяви про передання їм дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід передати на опікування органу опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, статтями 164, 167 СК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав також неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Передати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на опікування органу опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області.

Відомості про учасників провадження:

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Орган опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області, 17000, вул. Соборності, буд. 27, смт Козелець Чернігівського району Чернігівської області.

Служба у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області,17000, вул. Соборності, буд. 27, смт Козелець Чернігівського району Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складний 16 грудня 2024 року.

Суддя Олена БУЗУНКО