РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5422/24

№ 2/183/2861/24

18 грудня 2024 року м.Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа - Перша Новомосковська державна нотаріальна контра Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя залишила заповіт від 21.10.1987, згідно з яким заповіла позивачу домоволодіння, розташоване за вищевказаною адресою. 24.01.1998 ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори з із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 , де було заведено спадкову справу № 60/1998. В подальшому, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постановою нотаріуса від 14.03.2024 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано документу, що підтверджує місце відкриття спадщини; з поданого свідоцтва про смерть вбачається, що спадкодавець померла на території російської федерації.

Ухвалою судді від 31.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.08.2024 витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2

17.10.2024 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Щербина С.В. через канцелярію суду подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача - Новомосковської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі. У поданій заяві просить вирішити справу у відповідності до вимог законодавства та з урахуванням наявних у справі документів (а.с.56).

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.35).

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Круча Климовського району Брянської області російської федерації померла «ОСОБА_2» (мовою оригіналу) ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 21.10.1987 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 3303 (а.с.12-13).

За життя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 15.04.1987 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1185, на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . На зворотній стороні цього договору наявний реєстраційний напис, згідно з яким право приватної власності на зазначене домоволодіння зареєстровано за «ОСОБА_2» (мовою оригіналу) ОСОБА_2 в Новомосковському міському БТІ та занесено у реєстрову книгу за №9294-64 від 21.04.1987. Запис засвідчено підписом керівника та печаткою Новомосковського МБТІ (а.с.15-17).

З матеріалів спадкової справи №60/1998, заведеної 24.01.1998 Новомосковською державною нотаріальною конторою, номер у спадковому реєстрі №78174113 вбачається, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , подавши нотаріусу 24.01.1998 відповідну заяву (а.с.45). 14.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.46). Даних про наявність інших спадкоємців, окрім позивача, матеріали спадкової справи не містять.

Постановою державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори від 14.03.2024 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Постанова нотаріуса мотивована зокрема тим, що документ, який визначає останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 - відсутній (а.с.47).

Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР (1963 року у редакції чинній на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином саме спадкоємцям діючим законодавством надавалося прав вибору, яким саме шляхом слід прийняти спадщину й залежить виключно від його власного волевиявлення в кожному конкретному випадку.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або з заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець який не вчинив жодної із дій, що свідчать про прийняття спадщини.

За правилами частини першої статті 554 ЦК УРСР у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавленні спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК УРСР, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК УРСР є правом, а не обов`язком спадкоємця. Отже, прийняття спадщини спадкоємцем, як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від власного волевиявлення. При цьому, спадкоємець не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину. Таке право виникає з часу відкриття спадщини та не обмежене певними часовими рамками щодо отримання

Як установлено судом спадкодавець за заповітом померла у російській федерації.

За умови наявності у спадкових правовідносинах іноземного елемента застосовується норми Закону України «Про міжнародне приватне право».

Іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо).

За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця.

Аналогічні висновки наведено у постанові Верховного суду від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20.

За таких обставин, спадкування нерухомого майна, розташованого на території України відбувається за законодавством України.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Новомосковська міська рада, , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м.Самар, вул.Гетьманська, 14;

третя особа - Перша Новомосковська державна нотаріальна контра Дніпропетровської області, адреса: Дніпропетровська область, м.Самар, вул.Гетьманська, 22.

Повне судове рішення складено і підписано 18 грудня 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.