Номер провадження№2-п/333/93/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в особі: головуючогосудді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шевченко Анастасії Віталіївни про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17.05.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2012 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шевченко А.В. 30.10.2024 року звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду від 17.05.2012 року, мотивуючи вимогу тим, що вона не отримувала судові повістки та заочне рішення суду. В заяві вказала, що ОСОБА_1 , дізналась про наявність рішення після того як через свого представника 22.10.2024 року ознайомилась з матеріалами справи та шляхом ознайомлення отримала копію рішення. 14.07.2024 року, водій ОСОБА_1 , керувала ТЗ Hundai Elantra, днз НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови Комунарського ВДВС ВП № 32892275 від 05.06.2012 року, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. З ст. 126 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Після чого, їй і стало відомо що відносно неї існує виконавче провадження про стягнення аліментів, хоча в добровільному порядку вона сплачувала аліменти та забезпечувала дитину всім необхідним. Про наявність позовної заяви про стягнення аліментів ОСОБА_1 дізналась лише з тексту заочного рішення суду, вона не могла подати відзив по незалежним від неї причинам, тому що жодних ухвал про відкриття провадження та копій позовної заяви з додатками вона не отримувала. Ніяких документів з суду не надходило, позовної заяви вона також не отримувала і не знала її зміст. У зв`язку з тим, що вона не змогла взяти участь особисто, чи через представника у судовому розгляді, вона не змогла скористатися правами, що надані їй ст.ст. 43 Цивільного процесуального кодексу, а саме бути ознайомленою з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Вона позбавлена, надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні, задати як позивачу питання так і отримати на них відповіді. У зв`язку з цим, вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду для реалізації права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Відповідно ч.1ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

В судове засідання представник відповідача адвокат Шевченко А.В. не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала вимоги щодо скасування заочного рішення на її задоволенні наполягала.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

В силу ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 284 ЦПК України закріплено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідності до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою; 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення не подання відзиву на позовну заяву, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, справа призначалася до розгляду на 23.03.2012, 12.04.2012, 17.05.2012 р. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками, судові повістки на ім`я відповідача та заочне рішення відправлялись за поштовою адресою зазначену у позовній заяві, за останнім відомим зареєстрований місцем проживання: АДРЕСА_1 , а також за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 . Крім того, адреса АДРЕСА_3 . зазначена відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення. Інших адрес проживання відповідача під час розгляду справи не встановлено. Відповідач в судові засідання не з`являлась, про поважність причини суд не повідомляла. Поштові конверти були повернуті на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Тобто, відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву без поважних причин.

Разом з тим, щодо другої складової - наявності фактичних даних (доказів), які не враховані судом, суд вважає, що аргументи відповідача щодо обставин справи не впливають на правильне її вирішення, судом при винесенні рішення наведено мотиви в обґрунтування задоволення позову.

Таким чином, заявником до судового засідання при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надано доказів, які б мали істотне значення для його перегляду та правильного вирішення справи, тому для задоволення заяви про скасування заочного рішення суд не вбачає достатніх підстав, передбачених законодавством, які б підтверджувалися належними, достатніми та допустимими доказами у справі, тому суд вважає за необхідне заяву про скасування заочного рішення суду залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.259-261, 287, 288 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шевченко Анастасії Віталіївни про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17.05.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.Р.Піх