Справа № 613/1524/24
16 грудня 2024 року с-ще Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області у складі
головуючої Вовк Л. В.
з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей,
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі ,який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 12.11.2019 розірваний. Від шдюбу сторони мають двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Краснокутського районного суду Харківської області від 16.06.2021 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів , починаючи з 01.06.2021 , до досягнення дітьми повноліття . На даний час судове рішення про стягнення аліментів на утримання дітей перебуває на виконанні у Валківському відділі ДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . Втім ОСОБА_2 з червня 2021 року аліменти сплачує несвоєчасно, у зв`язку з чим станом на 12.07.2024 утворилась заборгованість у сумі 97 889,92 грн . Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, яку визначила у розмірі 97 889,92 грн., оскільки вона не може перевищувати розмір заборгованості по аліментах.
Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, прохала розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що зазначила у позовній заяві.
Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення про виклик розміщений на офіційному вебпорталі судової влади України, відзив не подав .
У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі, від якого мають двох малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою.( а.с.11)
Згідно судового наказу Краснокутського районного суду Харківської області від 16.06.2021 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів , починаючи з 01.06.2021 , до досягнення дітьми повноліття ( а.с.13)
Згідно довідки Валківського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 12.07.2024, у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання вище зазначеного судового наказу від 16.06.2021 . Станом на 01.07.2024 у ОСОБА_2 існує заборгованість по аліментах у сумі 97 889,92 грн . ( а.с. 16)
Таким чином, судом встановлено, що на час звернення до суду з позовом відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 97 889,92 грн, це підтверджується відповідними доказами та сторонами не оспорюється.
Оскільки обов`язок зі сплати аліментів не виконаний та прострочений, заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, то у позивачки виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Валківського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції , заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, не сплачених за період з 01.06.2021 по 01.06.2024 , станом на 12.07.2024 року становить 97 889,92 грн. ( а.с.17)
З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_2 періодично сплачував аліменти, проте оплату проводив не кожного місяця та не у повній сумі, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 за ним рахується заборгованість у розмірі 97 889,92 грн
Частиною першою статті 196 СК України встановлено правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.
У Постанові Верховного Суду України № 754/4461/21 від 09 листопада 2022 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяці, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.
Зроблений представником позивача розрахунок пені за несплату аліментів , відповідає вище зазначеним нормам права та правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року.
Тому суд приймає наведений в позовній заяві розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, за період з 01.06.2021 по 01.06.2024, який розраховано за формулою: сума боргу за місяць грн. х кількість днів прострочення х 1 %. При цьому, відповідачем не доведено того, що аліменти ним сплачувалися щомісячно у визначеному судом розмірі та у встановлені законом строки.
Враховуючи, що розмір пені обмежений розміром заборгованості на який нараховується пеня, а заборгованість відповідача по сплаті аліментів з червня 2021 року по червень 2024 року становить 97 889,92 грн, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів за період з червня 2021 року по червень 2024 року в розмірі 97 889,92 грн.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.
Суд акцентує увагу, що відповідачем не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, що могло б бути підставою для звільнення його від відповідальності за прострочення зобов`язання. При цьому, відповідачем не доведено того, що аліменти ним сплачувалися щомісячно у визначеному судом розмірі та у встановлені законом строки.
Таким чином суд дійшов висновку, що позивачка надала достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження позову , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 181, 196 СК України, ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2024 у розмірі 97 889 (дев`яносто сім тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст.354 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Суддя Л. В. Вовк