Справа № 372/5608/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабчуна Р.О.,

при секретарі судового засідання Редька Н.Н.,

за участі представника заінтересованої особи Клименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Обухівського районного суду Київської області, цивільну справу за заявою заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ Державної міграційної служби, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ігнатенка В.М. звернулась до суду із даною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Звягель, Житомирської області постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви зазначила, що вона, народилась у м. Новоград-Волинський (на даний момент місто Звягель) Житомирської області, про що у Книзі реєстрації актів про народження 05.08.1967 року складено відповідний запис № 7.

Заявниця зазначає, що з моменту свого народження проживала разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01.09.1984 року по 19.07.1985 року навчалась в професійно-технічному училищі № 15 м. Києва, після закінчення професійно-технічного училища заявниця була прийнята у ТОВ «Новоград-Волинський м`ясокомбінат» на посаду «жилильника м`яса третього розряду».

19.08.1985 року заявниця народила доньку та через декілька місяців уклала шлюб з ОСОБА_2 .

30.11.1989 року заявниця за власним бажанням звільнилась з посади «жилильника м`яса» ТОВ Новоград-Волинський м`ясокомбінат».

23.01.1990 року отримала новий паспорт зразка СРСР у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

05.09.1990 року була тимчасово прийнята на посаду укладальника-пакувальника до Новоград-Волинського пивзаводу та пропрацювавши 5 місяців звільнилась за власним бажанням з займаної посади.

Починаючи з 02.06.1992 року отримувала виплати по безробіттю.

Після закінчення навчання доньки у школі, разом з донькою переїхала до с. Великі Дмитровичі, Обухівського р-н., Київської обл.

03.10.2024 року заявниця звернулась до Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, щоб оформити втрачений паспорт громадянина України, на що отримала лист відмову Обухівського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з підстав встановлення належності до громадянства України та отримала рекомендації звернутись до суду для встановлення особи та факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою від 18 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Заявниця в судове засідання не з`явилась. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі заявника та представника заявника.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо вимог Заявниці.

Суд, заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Новоград-Волинський (на даний момент місто Звягель), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 про що складено відповідний актовий запис № 7 від 05.08.1967 року.

Також з свідоцтва про народження заявниці вбачається, що батьки: батько - ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 записані в графу «національність» як українці.

З моменту народження заявниця проживала разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записами заяви про видачу паспорту за формою 1 від 22 листопада 1983 року.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 вбачається, що з 01.09.1984 року по 19.07.1985 року заявниця навчалась в професійно-технічному училищі № 15 м. Києва внаслідок чого був виданий диплом № НОМЕР_3 .

Після закінчення професійно-технічного училища заявниця була прийнята у ТОВ «Новоград-Волинський м`ясокомбінат» на посаду «жилильника м`яса третього розряду», відповідно до наказу № 355-к від 17.07.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця народила доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 55 від 11.04.1986 року.

З заяви про видачу паспорту за формою 1 вбачається про зміну прізвища заявника з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » в зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_2 .

З Архівної довідки виданої Гімназією № 6 м. Звягель, Житомирської обл. Трофімовій Аллі Юріївні від 02.09.2024 року № 170 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно навчалася в Новоград-Волинській загальноосвітній школі I-III ступенів № 6 Житомирської області з 01.09.1992 року та закінчила 9 клас 15.06.2001 року, отримала свідоцтво про базову середню освіту НОМЕР_5 .

Згідно Акту про встановлення місця проживання виданого Козинською селищною радою Обухівського району Київської області від 17.09.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає по АДРЕСА_2 з 2005 року по теперішній час.

У додаткових поясненнях заінтересованої особи вказано, що ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області, вважає, що заявник надав копії необхідних документів для встановлення факту свого постійного проживання на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

У випадку повернення в Україну громадян України, які виїхали за межі держави після 24.08.1991р. та 13.11.1991р., набули іноземного громадянства, при цьому громадянство України не припинили, з огляду на положенняст. 25 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною вони визнаються виключно громадянами України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

В ході судового розгляду справи повністю знайшов підтвердження факт, що заявник станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а факт постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року доведеним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001, ст.ст. 12, 13, 293, 315-318, 365 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ Державної міграційної служби, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Звягель, Житомирської області постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2024 року.

Суддя Р.О. Рабчун