П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1877/23

Провадження № 22-ц/4815/598/24

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Зейкан І.Ю.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено

в 11 год. 55 хв. 07 березня 2024 року в м. Вараш

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 07 березня 2024 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Виноградова-Мацнєвої Єлени Володимирівни на рішенняКузнецовського міського суду Рівненської області від 07 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Виноградова-Мацнєву Є. В. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Мотивуючи вимоги, представником позивача зазначалося, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , який є студентом економічного факультету денної форми навчання Київського національного університету ім. Тараса Шевченка. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 червня 2022 року і до 30 червня 2025 року включно. Відповідно до судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 січня 2023 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року з нього стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2022 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

Також покликалася на погіршення здоров`я довірителя. Зокрема, наводила перелік захворювань та встановлені діагнози, які підтверджуються відповідними медичними документами, у зв`язку з чим він потребує постійного лікування, що підтверджується квитанціями про оплату. ОСОБА_1 працює на ВП "РАЕС" ДП НАЕК "Енергоатом". Відповідач за 09 календарних місяців отримав від нього аліменти у сумі 109 701 гривня 98 копійок, що становить 12 189 гривень 11 копійок на місяць, такий розмір аліментів значно перевищує мінімальну заробітну плату у 2023 році.

З наведених мотивів просила зментиши розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь повнолітнього сина ОСОБА_2 , що продовжує навчання, з 1/7 до 1/29 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовлено повністю.

На рішення суду представником ОСОБА_1 адвокатом Виноградовою-Мацнєвою Є. В. подано апеляційну скаргу, де вона покликалася неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

На її обґрунтування зазначала, що судом було порушено процесуальні норми права щодо відмови у задоволенні клопотання позивача про витребування інформації про цільове використання відповідачем коштів, які сплачені йому як аліменти. Відповідне клопотання було заявлено у судовому засіданні. Заявник наполягала на тому, що у справі судом безпідставно не було враховано, що відповідно до судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 січня 2023 року з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та не враховано, що на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року з нього стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2022 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. Вважає. що суд не надав належної оцінки довідкам про доходи позивача з яких чітко простежується, що до квітня 2023 року до сплати ОСОБА_1 отримував значно більшу суму коштів після вирахування податків та платежів за виконавчими листами. Твердження суду про те, що ОСОБА_1 добровільно сплачує аліменти, не підповідають дісності, адже рішення суду про їх стягнення виконується не ним особисто, а його роботодавцем шляхом відрахування з заробітної плати. Крім того, судом не було досліджено інформаційну довідку про відсутність у позивача нерухомого майна. Судом залишено без уваги те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та не має власного житла, тоді як відповідач забезпечено житлм. Також судом не враховано стан здоров`я позивача, а саме наявність низки хронічних хвороб, що підтверджується відповідними медичними докуметами та необхідність регулярного лікування, що потребує додаткових коштів, що видно із долучених квитанцій.У жовтні 2023 року ОСОБА_1 був прооперований та враховуючи схильність до онкології змушений систематично користуватися фітопрепаратами, які він купував, що підтверджується відповідними платіжними документами. Наголошує на тому, що повнолітній син, який продовжує навчання, може самостійно працювати та утримувати себе. Крім того, судом не враховано положення ст. 141 СК України щодо рівності прав і обов`язків у батьків щодо дитини та весь тягар фінансового утримання покладено лише на батька.

З викладених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, хоча про таке право було роз'яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як встановлено судом, і ці обставини сторонами не заперечуються, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час досяг повноліття та не досяг 23-річного віку (т. 1 а.с. 235 з.с.).

На час вирішення спірних відносин ОСОБА_2 є студентом Київського національного університету імені Тараса Шевченка денної форми навчання за освітньою програмою "Прикладна економіка" економічного факультету, закінчує навчання 30 червня 2025 року, проживає в гуртожитку в м. Києві, стипендію не отримує, був зарахований на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб та в подальшому переведений у встановленому порядку на навчання за державним замовленням з 17 вересня 2021 року (т. 1 а.с 194, 235, зв.).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2022 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 червня 2022 року і до 30 червня 2025 року включно (т. 1 а.с. 235-236).

Відповідно до судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 січня 2023 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття ( т. 1 а.с. 238).

На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2022 року і до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює на ВП "РАЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" на посаді провідного інженера з управління турбіною атомної станції (а.с. 16, 27).

З довідки про доходи від 08 червня 2023 року № 1627 видно, що за період з вересня 2022 року по травень 2023 року йому було нараховано заробітну плату у таких розмірах: за вересень 71427, 38 грн.; за жовтень 73499,16 грн.; за листопад 71905,78 грн.; за грудень 79444,36 грн.; за січень 81551,07 грн.; за лютий 68783,20 грн.; за березень 133775,79 грн.; за квітень 83047,42 грн.; за травень 65972,24 грн. Разом за 09 місяців нарахована заробітна плата становить 729406, 40 грн., сума сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 за цей період часу становить 109701,21 грн.

Разом з тим після сплати податків та аліментів на утримання дітей та дружини ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по травень 2023 року фактично отримано заробітну плату у таких розмірах: за вересень 23487,34 грн.; за жовтень 50711,88 грн.; за листопад 46269,91 грн.; за грудень 56351,29 грн.; за січень 58072,60 грн.; за лютий 47458,03 грн.; за березень 92300,68 грн.; за квітень 57299,85 грн.; за травень 15684,19 грн. Разом за 09 місяців після усіх відрахувань позивачем фактично отримано заробітну плату 447635,77 грн. (т. 1 а.с. 27).

Довідкою про доходи від 19 січня 2024 року № 218, яка долучена позивачем до матеріалів справи встановлено, що за період з липня 2023 року по грудень 2023 року йому було нараховано заробітну плату у наступних розмірах: за липень 59243,13 грн.; за серпень 73840,90 грн.; за вересень 71604,80 грн.; за жовтень 94481,41 грн.; за листопад 72045,66 грн.; за грудень 111541,32 грн. Разом за 06 місяців нарахована заробітна плата становить 482757,22 грн., сума сплачених аліментів на користь ОСОБА_2 за цей період часу становить 55533,73 грн.

При цьому після сплати податків та аліментів на утримання дітей та дружини ОСОБА_1 за період з липня 2023 року по грудень 2023 року фактично отримано заробітну плату у таких розмірах: за липень 14307,22 грн.; за серпень 17832,59 грн.; за вересень 17292,56 грн.; за жовтень 22817,26 грн.; за листопад 17399,03 грн.; за грудень 26937,23 грн. Разом за 06 місяців після усіх відрахувань позивачем фактично отримано заробітну плату 116585,89 грн. (т. 1 а.с. 190).

Відповідно до ст.ст. 180, 198, 199 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Бактьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Аналіз наведених норм права Сімейного кодексу України у поєднанні з основними правилами доказування (ст. ст. 76-81 ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується.

Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов.

У частині першій ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду.

З довідок про доходи позивача вбачається, що після сплати податків та аліментів на утримання дітей та дружини ОСОБА_1 фактично отримав за 2023 рік 416425,66 грн., тобто середньомісячна заробітна плата становить 34702,13 грн.

Тому, надавши належну оцінку доказам про доходи позивача, враховуючи розмір його заробітної плати, яку він фактично отримував у 2023 році, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання майнового стану ОСОБА_1 таким, що погіршився та унеможливлює сплату ним аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у встановленому судом розмірі.

На переконання апеляційного суду, наявний у позивача обов`язок сплачувати аліменти на утримання дружини та дитини у новому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів повнолітнього сина ОСОБА_2 , який продовжує навчання.

Крім того, з рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнавав позовні вимоги дружини про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), що свідчить про те, що він повністю усвідомлював та визнавав наявність у нього фінансових можливостей сплачувати аліменти на утримання як дружини так і малолітнього та повнолітнього синів.

Зважаючи на це, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, майже вдвічі менший за розмір аліментів, які він сплачує на утримання малолітнього сина. Між тим, спірні відносини стосуються захисту в першу чергу прав та інтересів повнолітнього сина ОСОБА_2 , який продовжує навчання, зменшення розміру аліментів на його утримання до 1/29 частини заробітку (доходу) позивача, свідчитиме про те, що батько зменшує фінансове забезпечення однієї дитини, водночас, на утримання іншої дитини він сплачуватиме неспівмірно більший розмір аліментів, що суперечиме інтересам сина, який продовжує навчання, та чинній судовій практиці Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зроблено висновок, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання одних дітей порівняно з іншими. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2019 року у цивільній справі № 730/1553/18-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Щодо доводів про погіршення стану здоров`я позивача, то апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з рішенням ЛКК № 313 від 04 липня 2023 року ОСОБА_1 має діагноз: Остеохондроз, спондилоартроз шийно-грудного відділів хребта. Клиновидна деформація тіла. Двобічний посттравматичний деформуючий артроз колінних суглобів І ст. хвороба 1 ст. р2 СНІ. Хронічний комбінований геморой, стадія ремісії. Анальна тріщина. Варикозна хвороба нижніх кінцівок ХПВН І-V ст. Пупкова кила (т. 1 а.с. 26).

Відповідно до епікризу виписного № 4544 ОСОБА_1 у період з 05 до 09 жовтня 2023 року перебував на лікуванні у хірургічному відділенні КНП ВРМ "Вараська багатопрофільна лікарня"з діагнозом пупкова кила, грижа білої лінії живота та виписаний у відносно задовільному стані (т. 1 а.с. 41).

Зі змісту протоколу колоноскопії від 16 січня 2024 року видно, що у ОСОБА_1 виявлено поліп висхідної ободової кишки 4 мм діаметрі 0-І SP типу росту. Дивертикульоз сигмовидної кишки (т. 1 а.с. 189).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що подані до суду докази про наявність у позивача хронічних захворювань не можуть безумовно підтверджувати те, що вказані захворювання не існували в нього на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_2 . Так, з рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2022 року вбачається, що судом взято до уваги незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 , який має низку хронічних захворювань та потребує регулярного лікування (т. 1 а.с. 235-236). Тобто при визначенні розміру аліментів, які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судом було враховано стан його здоров`я, зокрема наявність низки хронічних захворювань, а тому апеляційний суд вважає, що надані позивачем докази щодо стану здоров`я не підтверджують його погіршення саме за час після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Щодо долучених до матеріалів справи копій фіскальних чеків, квитанцій, товарних чеків про придбання лікарських препаратів та засобів, то колегія суддів погоджується з висновками суду попередньої інстанції про визнання їх неналежними доказами, оскільки до суду не було подано належних доказів того, що саме ці лікарські препарати та засоби, а також процедури були рекомендовані позивачу відповідними лікарями чи іншими спеціалістами та необхідні для лікування саме виявлених у нього захворювань.

З приводу покликання заявника на відсутність у позивача та його дружини власного житла, що підтверджується інформацією з Дежавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, які долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 140-143), то дана обставина не може бути визанана судом підставою для зменшення розміру аліментів, адже в матеріалах справи відсутні докази про те, щоОСОБА_1 несе будь-які фінансові затрати на оренду житла.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів, позаяк вони зводяться до власного трактування представником заявника норм чинного законодавства щодо визначення розміру аліментів та встановлених судом обставин справи, проте такі доводи не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, тобто є необгрунтованими.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази надані сторонами, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку щодо наявності можливості у ОСОБА_1 надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у встановленому судовим рішенням розмірі в розумінні ст. 199 СК України з врахуванням положень ст. ст. 182, 192 СК України. При цьому аргументи заявника висновки суду першої інстанції не спростовують.

Встановлений судом розмір аліментів для позивача в 1/7 частині його заробітку (доходу) щомісячно є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам повнолітнього сина позивача, який здобуває вищу освіту у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштування з метою забезпечення найважливіших потреб власними коштами. Такий розмір аліментів відповідатиме принципу рівності прав та обов`язків батьків, який передбачено в Сімейному кодексі України.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Виноградова-Мацнєвої Єлени Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 березня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків