Справа №742/5161/24
Провадження №2/731/210/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», подану адвокатом Маслюженком Миколою Павловичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2024 року адвокат Маслюженко М.П., діючи в інтересах ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», шляхом використання засобів електронного зв`язку, звернувся із зазначеним позовом до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, який у подальшому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, був направлений до Варвинського районного суду Чернігівської області за територіальною підсудністю.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №Z40.11765.004996088, який останнім був підписаний власноручно. Відповідно до умов Договору, відповідач отримав грошові кошти на поточні потреби у сумі 25 415 грн, включаючи витрати на страховий платіж, з строком кредитування 30 місяців та річною змінюваною відсотковою ставкою, яка на день укладення Договору становила 21,99%.

Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 5 164 грн.

У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 8 226,60 грн. Останній платіж проведено 17 травня 2021 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 15 вересня 2021 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 15 вересня 2021 року сформувалася заборгованість позичальника перед Банком у загальному розмірі 37 770,63 грн, з яких: 22 049,70 грн заборгованість за основним боргом та 15 720,93 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

16 листопада 2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, у відповідності до положень якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права вимоги, до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за вказаним Кредитним договором №Z40.11765.004996088. Крім того, умовами Договору визначено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно зі законодавством мають на це право. Користуючись цим правом ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29 грудня 2023 року уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з умовами якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Друкованого Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №Z40.11765.004996088.

Позивач наголошує, що всі нарахування, яку відбувалися до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить суд стягнути на свою користь заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі - 40 274,52 грн, у тому числі, 2 004,08 грн інфляційних втрат та 499,81 грн три відсотки річних, нарахованих у порядку ст. 625 ЦК України. Крім того, за результатами розгляду вказаної справи позивач наполягає на розподілу судових витрат у виді сплаченого судового збору 2 422,40 грн та 7 200 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 листопада 2024 року, яке у подальшому з підстав першої неявки відповідача було відкладено на 12 грудня 2024 року.

Позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та їх представник адвокат Маслюженко М.П., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, перед його початком звернувся до суду із письмовим клопотанням про здійснення розгляду справи за його відсутності (а.с. 97). Пред`явлений позов визнав у повному обсязі та не заперечував щодо стягнення з нього заявленої позивачем заборгованості у сумі 40 274,52 грн. У зв`язку з цим, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, наполягав на стягненні з нього 50% судового збору, а решту сплаченого судового збору у розмірі 50% просив повернути на користь позивача з державного бюджету. Щодо розміру витрат понесених позивачем на оплату правової допомоги категорично заперечив, з підстав їх необґрунтованого завищення та невідповідності складності справи, і об`єму виконаної адвокатом роботи, оцінивши розмір таких витрат у сумі 1 000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву-анкету та Заяву №Z40.11765.004996088 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея банк», цим самим надав свої персональні відомості, розмір бажаного тіла кредиту, страхову компанію, та особисту згоду на обробку персональних даних, що засвідчив власноручним підписом (а.с. 42, 60).

У подальшому, 15 березня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Z40.11765.004996088 (а.с. 56-57), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 25 415 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Строк кредитування 30 місяців. Станом на дату укладення Договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9.5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку у розмірі 21.99% (п. 1.1, 1.2, 1.4 Договору).

Щомісячні внески обумовлені договором наведені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (а.с. 57)

Даний договір підписаний позичальником власноручно, від імені банку договір підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою.

Також, аналогічним чином сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту (стандартна форма) та Графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 62, 63), умови яких узгоджуються з положенням вищевказаного Кредитного договору.

Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник ОСОБА_1 уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» Договір добровільного страхування життя №Z40.11765.004996088 (а.с. 49-50). Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 5 164 грн.

АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором 20 251 грн, з урахуванням виплати страхового платежу у сумі 5 164 грн, що підтверджується ордером-розпорядження №1 від 15 березня 2019 року та випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 від 16 листопада 2023 року (а.с. 61, 64-65).

Отже, на переконання суду, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зважає, що факт підписання ОСОБА_1 вказаних документів, а саме: Заяви-анкети, Заяви №Z40.11765.004996088 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея банк», Кредитного договору №Z40.11765.004996088, Паспорт споживчого кредиту (стандартна форма) та Графік щомісячних платежів за кредитним договором, останнім не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено відповідний кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кошти з вказаними умовами кредитування.

На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаних Договорів відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу №16/11-23 права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 4.1 Договору факторингу №16/11-23 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2795777,00 грн, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписанням сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Як вбачається з п. 5.1 Договору факторингу №16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору.

Відповідно до копії друкованого реєстру боржників від 16 листопада 2023 року до Договору факторингу № 16/11-23 (а.с. 54-55) до переліку входить Кредитний договір №Z40.11765.004996088 від 15 березня 2019 року під порядковим №2278, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

З копій платіжних інструкцій №566 від 17 жовтня 2023 року та №608 від 17 листопада 2023 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» на користь АТ Ідея Банк» сплатило ціну згідно договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року (а.с. 10).

У подальшому, 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-23 (а.с. 28-34, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору).

Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2 933 447,18 грн, шляхом перерахування 30 000 грн на рахунки клієнта в строк до 31.12.2023 року та сплачує залишок суми фінансування у розмірі 2 903 447,18 грн в строк до 01.03.2024 року (п. 4.1 Договору факторингу №29/12-23).

Права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього договору (п. 5.1 Договору факторингу №29/12-23).

З витягу з друкованого реєстру боржників, відповідно до Договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, вбачається, що до переліку входить Кредитний договір №Z40.11765.004996088 від 15 березня 2019 року під порядковим №2278, позичальником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 47).

З копій платіжних інструкцій №13 від 29.12.2023 року, №1 від 28.02.2024 року, №3 від 29.02.2024 року, №4 від 29.02.2024 року, №5 від 29.02.2024 року вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» сплатило ціну згідно Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року (а.с. 14, 15, 16).

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказані Договори факторингу, укладені між первісним кредитодавцем відповідача та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», скасовані, відповідачем не надано.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №Z40.11765.004996088 від 15 березня 2019 року, укладеним з АТ «Ідея Банк».

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд констатує, що позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом ОСОБА_1 сплатив первісному кредитору лише 8 226,60 грн. Останній платіж проведено 17 травня 2021 року (а.с. 64-65).

Строк на який було надано кредит за Договором сплив 15 вересня 2021 року.

Після закінчення строку кредиту правонаступник первісного кредитора не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх боргових зобов`язань за кредитним договором №Z40.11765.004996088 від 15 березня 2019 року, заборгованість відповідача станом на 16 листопада 2023 року становить: заборгованість за основним боргом у сумі 22 049,70 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 15 720,93 грн, що разом складає 37 770,63 грн.

За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, що свідчить про наявність вказаної позивачем заборгованості.

Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки останнім будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надано, а тому суд погоджується з розрахунком, який наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог в цій частині та стягнення з відповідача заборгованості за зазначеними Кредитним договором.

Крім того, суд аналізуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 2 004,08 грн (37 770,63х1.05305931 (сукупний індекс інфляції за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року)), та трьох відсотків річних у сумі 499,81 грн (37 770х3%/100/365х161), нарахованих за 161 день прострочення у період з 16 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

У зв`язку з цим, заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі, а сума заборгованості за кредитним договором, разом з інфляційними втратами та трьома відсотками річних, яка підлягає до примусового стягнення, становить 40 274,52 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422 грн (а.с. 1, 79), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Проте, оскільки заявлені в межах вказаного позову вимоги були визнанні відповідачем у повному обсязі, що мало місце до початку розгляду справи, суд керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а іншу частині стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, у позовній заяві заявлено вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 200 грн, на підтвердження яких подано наступні копії документів: Договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» та додатками до нього (а.с. 18-21, 22, 23); актом передачі Реєстру боржників, з якого вбачається, що ТОВ «Санфорд Капітал» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №Z40.11765.004996088 від 15 березня 2019 року (а.с. 24-25); актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги із зазначенням реєстру боржників №2 від 10 травня 2024 року, у акті визначена загальна вартість послуг адвоката, яка склала 7 200 грн (а.с. 11-13); ордером адвоката Маслюженка М.П., який уповноважений адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» представляти інтереси ТОВ «Санфорд Капітал» в суді (а.с. 9); свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Маслюженку М.П. (а.с. 17).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року № 911/3586/21).

Суд зважає на те, що позовна заява стосується спору з невеликою ціною позову та невеликим рівнем складності. За таких обставин, беручи до уваги відповідні заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7 200 грн за проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, складення, підписання та подання позовної заяви є завищеною та не відповідає критерію розумності. При цьому, на думку суду, критерію розумності відповідає сума витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 137, 142, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», подану адвокатом Маслюженком Миколою Павловичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (; юридична адреса: вул. Сімферопольська, б. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, м. Дніпро, 49005) заборгованість, нараховану станом на 15 вересня 2021 року, за Кредитним договором №Z40.11765.004996088, укладеним 15 березня 2019 із ПАТ «Ідея Банк», у сумі 37 770 (тридцять сім тисяч сімсот сімдесят) гривень 63 копійки, а також суму інфляційних втрат у розмірі 2 004 (дві тисячі чотири) гривні 08 копійок та три відсотки річних у розмірі 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 81 копійку, а всього стягнути 40 274 (сорок тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 52 копійки.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 (дві тисячі) гривень, а всього стягнути 3 211 (три тисячі двісті одинадцять) 20 копійок гривень.

Головному управлінню державної казначейської служби України в Чернігівській області, , що розташоване за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, б. 27, повернути позивачу Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (), з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплаченого, при поданні позову у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на р/р НОМЕР_2 , , відповідно до платіжної інструкції №490 від 05 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко