УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником, про скасування заходів забезпечення позову в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна про визнання недійсним договору дарування частини квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. про визнання недійсним договору дарування частини квартири.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року вжито заходи забезпечення цього позову, а саме накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 28 вересня 2020 року.

Представник ОСОБА_1 звернувся в суд з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року.

Посилається на те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Таким чином, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а її доводи ґрунтуються виключно на припущеннях. Жодних законних підстав для накладення арешту на спірну частину квартири не було. Внаслідок арешту частини квартири порушені права володіння, користування та розпорядження майном власника.

У матеріалах справи містяться заперечення представника ОСОБА_2 на клопотання про скасування арешту, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подавала до Київського апеляційного суду апеляцій скаргу на ухвалу про забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року залишено без змін. Таким чином, Київським апеляційним судом була встановлена правомірність накладеного арешту на частину квартири. Крім того, представник ОСОБА_1 03 лютого 2022 року подавав клопотання про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Вважає, що неодноразове звернення стороною відповідача із заявами про зняття арешту на частину квартири може свідчити про те, що остання має на меті відчужити цей об`єкт нерухомого майна, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року вжито заходи забезпечення цього позову, а саме накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 28 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Таким чином, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а її доводи ґрунтуються виключно на припущеннях. Жодних законних підстав для накладення арешту на спірну частину квартири не було. Внаслідок арешту частини квартири порушені права володіння, користування та розпорядження майном власника.

Із заперечень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 подавала до Київського апеляційного суду апеляцій скаргу на ухвалу про забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року залишено без змін. Таким чином, Київським апеляційним судом була встановлена правомірність накладеного арешту на частину квартири. Крім того, представник ОСОБА_1 03 лютого 2022 року подавав клопотання про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Вважає, що неодноразове звернення стороною відповідача із заявами про зняття арешту на частину квартири може свідчити про те, що остання має на меті відчужити цей об`єкт нерухомого майна, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

З постанови Київського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року вбачається, що накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 є спів мірним із заявленими в майбутньому позовними вимогами. Обраний ОСОБА_2 вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Станом на 11 грудня 2024 року справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. про визнання недійсним договору дарування частини квартири не розглянута, рішення у справі не ухвалено.

Вбачається, що зняття арешту з частини спірного нерухомого майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання недійсним договору дарування частини квартири.

Спосіб захисту прав повинен мати практичне застосування та накладення арешту на частину квартири на час розгляду справи є співмірною із заявленою позовною вимогою.

Вбачається, що підстави для забезпечення позову на даний момент не відпали.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року.

З огляду на наведене, в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 158 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану її представником, про скасування заходів забезпечення позову в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна про визнання недійсним договору дарування частини квартири.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: