Провадження № 2/344/3130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Солонинко С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Денеги Давида Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 03.07.2024 надійшла позовна заява адвоката Денеги Давида Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на ті обставини, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

13.09.2022 (справа №344/7806/22) рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітньої дитини визначено із матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця проживання та роботи, від народження дитини та по даний час не цікавиться дочкою, не проявляє опіки та батьківської турботи щодо неї, не приймає участі у її вихованні, утриманні, не цікавиться її життям. Дочка сторін не знає свого батька, а її вихованням займається чоловік позивача ОСОБА_4 , який став для неї батьком, забезпечує її, опікується нею та робить усе для її розвитку.

На підставі наведених обставин справи, представник позивача просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 19.07.2024 подав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі, зазначає, що дійсно не бере участі у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки перебуває у скрутному становищі та має ні можливості ні бажання. Просив суд позбавити його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання 17.12.2024 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить суд здійснити розгляд справи без участі позивача та представника та прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні враховуючи висновок Органу опіки та визнання позову відповідачем, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт «Судова влада». Скористався правом подання відзиву на позов, в якому позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у підготовче судове засідання 17.12.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від представника Служби до суду надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи, долучила до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Сторони по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.09.2022 (справа №344/7806/22) рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано, малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати із матір`ю ОСОБА_1 (а.с.9-11).

Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 05.12.2024 р. № 1435, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.101-106).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 - батько неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самоусунулася від виховання та утримання своєї доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Вказані обставини визнані відповідачем і суд не ставить їх під сумнів.

Отже, відповідач свідомо ухилилась від виховання дитини, що полягає у свідомому нездійсненні протягом тривалого часу її виховання, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дитини до самостійного життя та праці, що, в свою чергу, вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись статтями 150,164, 167,181, 191, 243, 244 СК України, статтями 3, 10, 141, 263, 265, 273, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , позбавити батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено та підписано 20.12.2024.

Суддя Богдан АТАМАНЮК