УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Отруби В. В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заявника ОСОБА_1 про витребування доказів в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження за вказаною заявою та призначено в порядку окремого провадження.

Заявник в судовому засіданні заявила клопотання про витребування у Державної прикордонної служби України відомостей щодо того, чи перетинав державний кордон України в період з 01 вересня 2019 року по теперішній час громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посилаючись на те, що не має можливості самостійно отримати вказані відомості.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним, однак матеріали справи містять заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою-четвертою статті 83 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

При цьому, згідно з частиною першою статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини другої статті 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ураховуючи викладене, що заявник не має можливості самостійно отримати вищевказані докази, а також те, що витребувані докази мають юридичне значення для повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про витребування доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 83, 84, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заявника про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Головному центрі обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відомості щодо того, чи перетинав державний кордон України в період з 01 вересня 2019 року по теперішній час громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби у строк до 17 травня 2024 року надати витребувані докази.

Роз`яснити особам, у яких витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Ішуніна