Провадження №: 2/336/2630/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 17 грудня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною заявою, за якою просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на його користь 50000 гривень страхового відкшодування.

На обґрунтування позову зазначено:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2024 року були вирішено:

«Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами».

У судове засідання сторони не явилися.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач подав відзив від 04.10.2024 на позов, яким заперечив на останній, посилаючись на те, що застрахована особа померла через механічну асфіксію, спричинену аспірацією їжі, коли вона була в стані алкогольного сп`яніння. Іншими словами, Застрахована особа задихнулася через те, що їжа потрапила в дихальні шляхи, і це сталося, коли вона була під впливом алкоголю, що в свою чергу виключає здійснення страхової виплати.

При цьому, сторона позивача не висловила заперечень, а тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив поновити відповідачу строк на подання відзиву на позов, зважаючи на те, що 30.09.2024 року ухвалою Шевченківського районного суд м. Запоріжжя вирішено повернути вчасно поданий відзив ТДВ СК «КРЕДО» від 20.08.2024 на позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ СК «КРЕДО», оскільки відзив Відповідача на позов не містить відомостей про надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів Позивачу.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Дійсно, 03.11.2017 року між ОСОБА_2 та Відповідачем був укладений Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-17A360V . Застрахованою особою за договором є ОСОБА_2 , а страхова сума склала 50000,00 грн

Згідно ст. 8 Закону України Про страхування страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страховими випадками згідно цього договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо) (п. 6.1. договору). Зокрема пункт 6.1.1. договору передбачає страховий випадок Смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку.

Згідно преамбули цього договору страхування цей договір укладено на підставі публічної оферти ТДВ СК «КРЕДО» та акцепту Страхувальника цієї оферти. Факт укладення договору страхування підтвердження цим полісом. Поліс дійсний за наявності страхового платежу на відповідний оплачуваний період страхування. Умови страхування Пропозиції (публічної оферти) є невід`ємною частиною цього Договору (полісу).

27.10.2022 року на адресу ТДВ СК КРЕДО надійшло повідомлення про те, що 16.10.2022 року Застрахована особа померла.

Вказане вбачається зі свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.

Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , бо після смерті останнього звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що достовірно слідує з матеріалів справи.

Страховим актом від 23.10.2023 року № SITE2100882 відповідачем було відмовлено на підставі п. 4.2. умов страхування до договору, який передбачає, що згідно підпункту 6 умов страхування по договору страхування (що є невід`ємною частиною договору) встановлено, що НЕ визнається страховим випадком смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, у зв`язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти.

Так, Страховик, відповідно до пп. 1.3.2. умов страхування, скористався своїм правом та 25.09.2023 року надіслав запит до Хмельницького бюро судово-медичної експертизи про надання інформації щодо наявності в крові та сечі Застрахованої особи ( ОСОБА_2 ) алкоголю, наркотичних чи інших токсичних речовин.

Як вбачається із відповіді Хмельницького бюро-судово-медичної експертизи № 1705 від 11.10.2023 року, з визначення концентрації алкоголю або іншої наркотичної речовини у крові Застрахованої особи при судово-токсикологічній експертизі зразків крові та сечі трупа ОСОБА_2 , встановлено наявність етилового алкоголю у кількості 1,63‰ та 1,93‰ проміле. Причина смерті Застрахованої особи: « М е х а н і ч н а а с ф і к с і я . А с п і р а ц і я і ж і. »

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Натомість, стороною відповідача суду не було надано доказів того, що смерть ОСОБА_2 настала у зв`язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю.

Сама по собі наявність у крові та сечі Застрахованої особи етилового/ винного/ алкоголю не може свідчити про вказане.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України Про страхування умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Договір, в свою чергу, є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності із нормами ст. 629 Цивільного кодексу України. До того ж, згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись Законом України Про страхування, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34, код ЄДРПОУ 13622789) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень, а також судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін