Номер провадження: 22-ц/813/5204/24
Головуючий у першій інстанції Донцова Д.Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Боднарчук Андрія Михайловича, представника ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2024 року, постановленого під головуванням судді Донцова Д.Ю., повний текст рішення складений 14 лютого 2024 року, у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальність «Сегура-капітал», яке є правонаступником акціонерного товариства «Оксі банк», що в свою чергу є правонаступником акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Комісарової Світлани Олександрівни про визнання предмета іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Комісарової С.О. про визнання предмета іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в якому просило у рахунок погашення, яка виникла за кредитним договором №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року у сумі 189705 доларів США 34 центи звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 19.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. зареєстрованого в реєстрі за №4713, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належний на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження, також просило стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору (а.с. 2- 6 т. 1).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18.09.2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_3 (боржник) був укладений кредитний договір №014/0076/74/65795, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 88 200,00 доларів США, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,75% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.

18.09.2006 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до КД №014/0076/74/65795, відповідно до якої позичальник ОСОБА_3 зобов`язалась передати в заставу кредитору майно, що буде придбано (приватна квартира) за адресою: АДРЕСА_1 (будівництво ІІ черги), застрахувати об`єкт кредитування протягом 10 днів з моменту отримання позичальником правовстановлюючих документів та технічної документації на нерухомість.

15.12.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору №014/0076/74/65795, відповідно до якої позичальник ОСОБА_3 зобов`язалась у тридцятиденний строк з дня реєстрації права власності позичальника на об`єкт нерухомості у відповідності з вимогами чинного законодавства України, надати кредитору для ознайомлення оригінал документів, що підтверджують право власності позичальника на зазначені об`єкти. Укласти з кредитором договір про зміну та/або доповнення до іпотечного договору про передачу новозбудованого майна в іпотеку.

Таким чином, з укладенням кредитного договору та додаткових угод №1, 2 до нього у позичальника виник обов`язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредиток, відсотками та пеню.

19.09.2006 року з метою забезпечення виконання за кредитним договором між банком (заставодержатель) та ОСОБА_3 (заставодавець) був укладений іпотечний договір, посвідчений Комісаровою С.О. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19.09.2006 року за реєстровим номером №4713.

Відповідно до умов п.1.2 Договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором іпотекодавець на умовах, передбачених цим договором, передає в іпотеку майнові права за Договором №ГЕН-2-100 про інвестування від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним АДРЕСА_2 , укладеного між іпотекодавцем ОСОБА_3 та приватним підприємством «Прогрес-Риелт».

Під час проведення претензійно-позовної роботи позивачу стало відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_3 введена в експлуатацію.

Станом на 18.04.2019 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором не погашена та складає 189 705,34 доларів США, що складається із: заборгованість за кредитом у розмірі 81 666,67 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі 108 038,67 доларів США.

У зв`язку із тим, що основне зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_3 виконано не було, чим порушені умови вищезазначеного договору іпотеки, позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У жовтні 2019 року АТ «Райффайзен Банк» була подана заява про уточнення (збільшення) позовних вимог, в якій позивач просив:

- визнати предметом застави згідно іпотечного договору від 19.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №4713 новозбудовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року у сумі 189705 доларів США 34 центи звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 19.09.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. зареєстрованого в реєстрі за №4713, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належну на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження;

- стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 5376,33 грн.(а.с. 126-128 т. 1).

Протоколом загальних зборів АППБ «Аваль» від 21.04.2006 року змінено найменування АППБ «Аваль» на ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», 14.10.2009 року змінено найменування на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», 27.04.2018 року зміна найменування на АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується статутом АТ (а.с. 77-79 т. 1).

АТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором відступлення прав вимоги за іпотечним договором 01 жовтня 2020 року відступив АТ «Оксі Банк» права вимоги від 29 вересня 2020 року за кредитним договором №014/0076/74/65795, укладеним між АППБ «Аваль» та ОСОБА_3 (а.с. 187-197 т. 1).

АТ «Оксі Банк» за договором відступлення прав вимоги за іпотечним договором 01 жовтня 2020 року відступив ТОВ «Сегура-Капітал» права вимоги за кредитним договором №014/0076/74/65795, укладеним з ОСОБА_3 (а.с. 221-228 т. 1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року залучено до участю в якості правонаступника позивача ТОВ «Сегура-Капітал» (а.с. 249-250 т. 1).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2024 року позов ТОВ «Сегура-капітал», яке є правонаступником АТ «Оксі банк», що в свою чергу є правонаступником АТ «Райффайзен Банк» задоволений.

Визнано за ТОВ «Сегура-капітал» права іпотекодержателя за Іпотечним договором №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №4713 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 у розмірі 189 705,34 доларів США, звернуто стягнення на нерухоме майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу предмету застави на рівні, не нижчому, за звичайний рівень цін на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Боднарчук А.М., представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції повинен був залишити позов без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України,оскільки позивач АТ «Райффайзен Банк», правонаступники позивача АТ «Оксі банк» та ТОВ «Сегура-Капітал» жодного разу не приймали участь у судових засіданнях, також відсутня заява про розгляд справи без участі.

Суд розглянув справу за відсутністю відповідача не повідомленого про час та місце судового розгляду.

Суд першої інстанції не надав належну оцінку всім доводам та запереченням сторін, постановив рішення на припущеннях не взявши до уваги наявні в матеріалах справи докази.

Також апелянт вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 26 листопада 2024 року учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 147-150, 151-152 т. 2).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Сегура Капітал», шляхом визнання за позивачем права іпотекодержателя за Іпотечним договором та звертаючи стягнення на нерухоме майно квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що до ОСОБА_2 , яка придбала новоутворену квартиру, перейшло право власності на предмет іпотеки, і вона набула статусу іпотекодавця та має усі права і несе всі обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором Банк, як іпотекодежатель, в силу вимог статті 33 Закону України «Про іпотеку» має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, колегія суддів з таким висновком не погоджується за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.09.2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/0076/74/65795, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 88 200,00 доларів США, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту по 18 вересня 2024 року, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,75% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 56-57 т. 1).

Відповідно до п.1.3 кредитного договору № 014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року погашення кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватися наступним чином: згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/216 від суми ліміту отриманого кредиту згідно п.1.1 цього договору та погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно; згідно графіку погашення кредиту ануїтетними платежами (а.с. 58 т. 1).

Додатковою угодою № 1 до кредитного договору №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року, сторони погодили, що ОСОБА_3 зобов`язується передати в заставу АППБ «Аваль» майно, що буде придбано за адресою АДРЕСА_1 (будівництво ІІ черги) та застрахувати об`єкт кредитування (а.с. 64 т. 1).

19 вересня 2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АППБ «Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець на умовах, передбачених цим договором, передає в іпотеку майнові права за договором № ГЕН-2-100 про інвестування від 12 січня 2006 року на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , укладений між іпотекодавцем та приватним підприємством «Прогрес-Риелт» (а.с. 66 т. 1).

У пункті 1.3. договору іпотеки зазначено, що предметом договору № ГЕН-2-100 про інвестування від 12 січня 2006 року є будівництво квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , яка має бути побудована Приватним підприємством «Прогрес-Риелт», та передає у власність іпотекодавця після вводу до експлуатації (а.с. 66 т. 1).

Додатковою угодою № 2 до кредитного договору №014/0076/74/65795 від 15 грудня 2008 року, сторони дійшли згоди про доповнення кредитного договору п. 3.9. у зв`язку з тим, що забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 за договором, є іпотека майнових прав на об`єкти нерухомості, що будуються, право власності на які виникне у майбутньому, то ОСОБА_3 зобов`язана у 30 денний строк з дня реєстрації права власності укласти з банком договір про зміну та/або доповнення до іпотечного договору застави, про новозбудованого майна в іпотеку (а.с. 65 т. 1).

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого залучено до участі у справі ТОВ «Сегура Капітал», задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сегура Капітал», заборгованість за кредитним договором № 014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року, в сумі 122 814,73 доларів США, а також за кредитним договором № 014/0076/74/65078 від 07.09.2006 року в сумі 219 604,83 доларів США (а.с. 207- 220 т. 1).

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2022 рокупостанова Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року залишена без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107651728#).

В постанові Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року встановлено, що боржник ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », відповідно до свідоцтва про зміну імені від 02 липня 2014 року.

Згідно з інформаційною довідкою №367174962 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка сформована судом 23.02.2024 для розгляду справи, у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки щодо квартири, будівництво якої незавершено за адресою АДРЕСА_1 , наявний номер запису про іпотеку 38467533 (спеціальний розділ), який внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. на підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 54369093 від 01.10.2020), та згідно з яким підставою для державної реєстрації іпотеки є: іпотечний договір №4712, виданий 19.09.2006 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О.; договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №332, виданий 01.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №337, виданий 01.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. Іпотекодавцем є ОСОБА_3 та Іпотекодержателем є ТОВ «Сегура-капітал». У державному реєстрі іпотек до 01.01.2013 реєстраційний номер іпотеки 3768734 від 21.09.2006 (а.с. 81-82 т. 2).

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом (ст.1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

За положеннями ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст. 12 цього Закону.

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки (ст.11 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про іпотеку», яка є спеціальною нормою, що визначає вимоги до змісту іпотечного договору, передбачено, що істотною умовою договору іпотеки є опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Залежно від того, що сторони договору визначили як предмет іпотеки договір має містити його опис, достатній для встановлення основних характеристик нерухомого майна або для з`ясування змісту (виду) майнового права щодо такого майна (право володіння, користування або інші правомочності), що є вимогою спеціального Закону та запорукою ефективної реалізації прав іпотекодержателя у разі звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог.

За умовами іпотечного договору від 18.09.2006 року предметом іпотеки визначено майнові права за договором № ГЕН-2-100 про інвестування від 12 січня 2006 року на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_2 , укладений між іпотекодавцем та приватним підприємством «Прогрес-Риелт» (а.с. 66 т. 1).

За домовленістю сторін договору цей предмет іпотеки після закінчення будівництва та набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру, перетворюється у інший предмет іпотеки зазначену квартиру, стосовно якого сторони домовилися укласти відповідний додатковий договір з проведенням реєстрації цього нового предмету іпотеки (а.с. 65 т. 1).

Зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (ст.19 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» у разі закінчення будівництва, зміни або розірвання іпотечного договору банк вносить в установленому законом порядку зміни щодо обтяження нерухомості іпотекою.

Нотаріус за повідомленням банку накладає заборону на відчуження збудованої нерухомості, яка є предметом іпотеки, якщо це передбачено іпотечним договором.

У пункті 1.5 договору іпотеки сторонами обумовлено, що після завершення будівництва збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки (а.с. 66 т. 1).

Додатковою угодою № 1 до кредитного договору №014/0076/74/65795 від 18.09.2006 року, сторони погодили, що ОСОБА_3 зобов`язується передати в заставу АППБ «Аваль» майно, що буде придбано за адресою: АДРЕСА_1 (будівництво ІІ черги) та застрахувати об`єкт кредитування (а.с. 64 т. 1).

Додатковою угодою до кредитного договору № 2 сторони дійшли згоди про доповнення кредитного договору п. 3.9. у зв`язку з тим, що забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 за договором, є іпотека майнових прав на об`єкти нерухомості, що будуються, право власності на які виникне у майбутньому, то ОСОБА_3 зобов`язана у 30 денний строк з дня реєстрації права власності укласти з банком договір про зміну та/або доповнення до іпотечного договору застави, про новозбудованого майна в іпотеку (а.с. 65 т. 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Золоче Рівер Хілс» на електронних торгах, які проведені на підставі виконавчого листа № 752/7990/13-ц від 04.04.2014 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, придбало квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 16-18 т. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24 травня 2023 року по справі за позовом ТОВ «Золоче Рівер Хілс» до приватного виконавця, ДП «СЕТАМ», треті особи - ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Сегура-Капітал», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту приватного виконавця про проведення електронних торгів, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2023 року, в задоволенні позову відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111309942#, https://reyestr.court.gov.ua/Review/115369657# ).

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 24 травня 2023 року, встановлено, що згідно з договором №ГЕН-2-100 про інвестування від 12.01.2006р. об`єктом будівництва визначений житлово-готельний комплекс (друга черга) за адресою: АДРЕСА_4 , а новозбудованим майном квартира будівельний номер 34/1.

Додатковою угодою від 26.09.2008 року до договору про інвестування №ГЕН-2-100 від 12.01.2006р., згідно з якою об`єктом будівництва є житлово-готельний комплекс за поштовою адресою: АДРЕСА_4 . Новозбудованим майном є квартира номер АДРЕСА_5 загальною площею 56 кв., кількість кімнат - 1.

За наведених підстав, колегія суддів приходить висновку, що квартира будівельний номер АДРЕСА_6 , яку позивач просить визнати предметом іпотеки та звернути стягнення, за додатковою угодою від 26.09.2008 року до договору про інвестування №ГЕН-2-100 від 12.01.2006 року, зазначена, як новозбудоване майно - квартира номер АДРЕСА_5 загальною площею 56 кв., кількість кімнат - 1, яка придбана ТОВ «Золоче Рівер Хілс» на підставі виконавчого провадження на електронних торгах.

Проте, з наявних матеріалів справи не вбачається, що сторони виконали умови договору та уклали додаткову угоду про внесення змін до іпотечного договору щодо новоствореного нерухомого майна, а навпаки вбачається, що сторони відповідних змін до договору іпотеки майнових прав не внесли, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав, в якому зазначена квартира АДРЕСА_6 , яка так і продовжує бути зареєстрована за будівельним номером АДРЕСА_6 (а.с. 82 т. 2).

За договором іпотеки перетворення майнових прав, як предмета іпотеки, у право власності на новостворений об`єкт (квартиру) мало відбутися внаслідок внесенням змін до цього договору, шляхом підписання іпотекодержателем та іпотекодавцем додаткового договору до договору іпотеки щодо новоствореного майна, зокрема змін щодо опису предмета іпотеки, чого сторонами не виконано, відповідні зміни щодо предмета іпотеки не внесено.

За встановлених у цій справі обставин, безумовної трансформації майнових прав за вказаним договором іпотеки у право власності на новостворений об`єкт нерухомого майна не відбулося, що є наслідком недотримання вимог спеціального Закону стосовно порядку передачі в іпотеку об`єктів, будівництво яких не завершено, та невиконання сторонами умов договору іпотеки майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва щодо укладення додаткового договору про внесення змін до договору іпотеки після завершення будівництва і прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна.

Відтак, з урахуванням розумності, справедливості та добросовісності виконання сторонами своїх зобов`язань, колегія суддів дійшла висновку, що на момент введення в експлуатацію та зазначення нового № 52 квартири, колишньої квартири з будівельним АДРЕСА_6 , не було вчинено дій щодо виконання умов іпотечного договору, реєстрації обтяження іпотекою новозбудованої нерухомості, а також не було укладено додаткової угоди до іпотечного договору про зміну предмета іпотеки, а тому підстав для задоволення позову колегія суддів не вбачає.

Отже, позивачем не доведено фактичні і правові підстави для визнання квартири за будівельним АДРЕСА_6 та звернення на неї стягнення, як на предмет іпотеки за договором іпотеки майнових прав від 19 вересня 2006 року, оскільки передані в іпотеку майнові права за цим договором та новостворений об`єкт нерухомого майна (квартира) не є тотожними об`єктами цивільних прав їх правова ідентичність банком не доведена та не вбачається зі змісту спірних правовідносин.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 640/5896/15-ц.

Більш того квартира АДРЕСА_7 ) вже була реалізована на електронних торгах ТОВ «Золоче Рівер Хілс»

Доводи апеляційної скарги про те, що за повторною неявкою представника ТОВ «Сегура-капітал», суд повинен був залишити позов без розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованим з підстав того, що первинним позивачем, заявлено про розгляд справи за їх відсутності, який в подальшому був замінений на правонаступника, до якого перейшли всі права та обов`язки, а тому суд вважає, що з урахуванням наявних заяв про розгляд справи за відсутності позивача, суд зобов`язаний був розглянути позов по суті ( а.с. 170, 215-217 т. 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не була сповіщена про розгляд справи, колегія суддів вважає необґрунтованим з підстав того, що матеріали справи містять докази про належне сповіщення відповідачки (а.с. 77 т. 2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки, висновки суду першої інстанції зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з постановленням нового рішення про залишення позовних вимог без задоволення.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (16 грудня 2024 року).

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Боднарчук Андрія Михайловича, представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2024 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальність «Сегура-капітал», яке є правонаступником акціонерного товариства «Оксі банк», що в свою чергу є правонаступником акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Комісарової Світлани Олександрівни про визнання предмета іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 грудня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова