Справа №705/503/24
2/705/1117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Піньковського Р.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01 серпня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року. Від цього шлюбу мають двох спільних дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Донька Діана навчається в Комунальному закладі фахової педагогічної освіти «Уманський обласний музичний фаховий коледж ім. П.Д.Демуцького Черкаської обласної ради» денної форми навчання та являється студенткою ІV курсу відділу фортепіано. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання дитина не має можливості десь працювати чи отримувати інші прибутки, а тому потребує коштів та матеріальної допомоги. Вважає, що відповідачка, як мати, теж мусить брати повноцінну участь в утриманні їхньої повнолітньої дитини до кінця її навчання, як це передбачено сімейним законодавством України. Відповідачка таку можливість має, але добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому змушений ставити перед судом питання про примусове стягнення з неї аліментів.

Просить суд ухвалити рішення яким з дня подання позову стягувати з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідачки, на які відповідно до закону може бути звернуто стягнення, щомісячно, на весь період навчання дитини, але не пізніше ніж до досягнення дитиною 23 років. Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Покласти на відповідачку судові витрати по справі, стягнувши на його користь витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді від 20.02.2024, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що з 01.08.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року, що підтверджується постановою Черкаського апеляційного суду від 10 січня 2024 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: батьком ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно довідки Комунального закладу фахової педагогічної освіти «Уманський обласний музичний фаховий коледж ім. П.Д.Демуцького Черкаської обласної ради» №5 від 22 січня 2024 року ОСОБА_4 є студенткою ІV курсу відділу фортепіано КЗ ФПО «Уманський обласний музичний фаховий коледж ім. П.Д.Демуцького Черкаської обласної ради» денної державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 року.

Відповідно до ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отже, сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

Судом враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року по справі 6-1296цс15, згідно якої на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є дочкою відповідачки ОСОБА_2 та після досягнення повноліття продовжує навчання на денній формі, та навчається на місцях державного замовлення, не має самостійного заробітку, та не має можливості працювати, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та розвитку.

Суд враховує, що обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. ОСОБА_2 є працездатною, стан її здоров`я є задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано до суду, відомостей про інших утриманців у суду не має.

За положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вимоги ст.182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за можливе стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, а саме з 22.01.2024 і до закінчення дитиною навчання але не більше як до досягнення дочкою 23 років. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи її права.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, тому суд враховує його під час обрання та застосування норм до спірних правовідносин з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.

У той же час, відповідач не надав суду будь-яких заперечень та не зазначав про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу, клопотання про їх зменшення відповідачем також не заявлялося.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., а також на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень, що підтверджується договором від 22 січня 2024 року про надання правової допомоги, квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 22.01.2024 в сумі 1500 грн. 00 коп. та актом виконаних робіт (надання послуг) від 22 січня 2024 р.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.179-183, 191, 198-201 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (рнокпп НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) на період навчання, щомісячно, починаючи з 22.01.2024 і до закінчення навчання але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (рнокпп НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничудопомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (рнокпп НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 копійок.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський