Справа №402/185/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2024 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Ясінського Л.Ю.

за участю секретаря судового засідання Ільченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Благовіщенське Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank",

ВСТАНОВИВ:

АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 28.11.2018 року у розмірі 52 487 грн. 47 коп. , мотивуючи свої вимоги тим, що «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Банк вказав, що особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

ОСОБА_1 28.11.2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами,Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 45 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач, всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 05.12.2023 року за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг наявна заборгованість на загальну суму 52487 грн. 47 коп., який складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). В позові АТ "Універсал Банк" просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 28.11.2018 року у розмірі 52487 грн. 47 коп та судові витрати у розмірі 3028 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги не визнав, заперечує проти задоволення позовних вимог зазначивши, що у нього заборгованність перед банком відсутня. Крім того, відповідач звертає увагу суду на той факт, що банком не погоджувались з ним відсоткова ставка, пеня, комісія, збільшення кредиторського ліміту та безпідставно стягувались відсотки за кредит.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексі в України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом, АТ "Універсал Банк" просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 28.11.2018 року, яка станом на 05.12.2023 року становила 52487 грн 47 коп, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 352487 грн 47 коп.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивачем було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:

1) розрахунок заборгованості за договором № б/н від 28.11.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 05.12.2023 (а. с.7-9);

2) копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.11.2018, яка містить підпис відповідача (а. с. 10);

3) Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, чинна редакція затвержена протоколом правління №46 від 24.11.2021 р. набуває чинності з 27.11.2021 року (а. с. 11-23);

4) витяг з Тарифів Чорної картки monobank (а. с. 24,25);

5) паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с.26-28);

6) таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 28 на звороті);

Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив банк відкрити поточний рахунок у гривні на своє ім`я та встановити йому кредитиний ліміт на суму, вказану у Додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Так, Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, проте вона не містить даних про розмір кредитних коштів та не містить відповідних істотних умов кредитного договору.

В Анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки.

Матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів на підтвердження отримання відповідачем коштів, розмір яких відповідає кредитному ліміту у розмірі, що вказаний в позовній заяві.

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Однак, надані позивачем Умови, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та не містять підпису позичальника та вказані документи не підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Крім того, паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, безспірно не свідчить про погодження всіх істотних умов договору укладеного з відповідачем, в тому числі щодо сплати відсотків, пені та комісії, з огляду на таке.

Стаття 9 Закону України "Про споживче кредитування" визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цьогоЗакону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту є лише рекламою споживчого кредиту та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту не може свідчити про погодження стронами умов кредитного договору.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах.

Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися відповідачу кредитні кошти, в заначеному в позові розміру, на який строк, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору Monobank від 28 листопада 2018 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. АТ "Універсал Банк" також не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачу банківської картки.

Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

З огляду на відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг, Тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір наданого кредиту, відсутність у паспорті споживчого кредиту підпису відповідача не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 759/5029/18.

Разом з тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 висловив однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами, що слідує з підписаної нею Анкети-заяви від 28.11.2018 року.

Факт отримання відповідачем коштів в АТ "Універсал Банк" не заперечувався відповідачем під час розгляду справи.

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 7 5 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана відповідачем виписка про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 відповідає вимогам вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувався та користується карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладення сторонами кредитного договору.

З аналізу наданих виписок по рахунку за період з 28.11.2018 по 05.12.2023 року ( а.с.7-9) та про рух коштів по картці від 28.04.2024 року за період з 29.11.2018 по 28.04.2024 року ( а.с. 55-67) вбачається, що відповідач дійсно отримував кредитні кошти в АТ "Універсал Банк", користувався та продовжує користуватись ними, здійснював та продовжує їх погашення.

Зокрема, за період з 29.11.2018 року по 28.04.2024 року ОСОБА_1 витрачено кошти в сумі 168 877грн 64 коп, а повернуто кошти в розмірі 175125 грн 79 коп, що з урахуванням того, що сторонами не було погоджено відсоткову ставку, пеню та комісію, які безпідставно стягувались за вказаний період, свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед банком, а навпаки наявна переплата.

З огляду на те, що відповідачем було понвістю повернуто, надані АТ "Універсал Банк" кошти, а відсоткова ставка, пеня та комісія між сторонами не була погоджена, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 28.11.2024 у розмірі 52487 грн 47 коп у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

З огляду на викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.205, 207, 626, 628, 629, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.76, 77, 81, 83, 141, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 28.11.2018 року про надання банківських послуг "Monobank", відмовити.

Понесені позивачем судові витрати віднести на його рахунок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство "Універсал Банк", місце знаходження: вул.Автозаводська,54/19, м.Київ, 04114, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1

Суддя: Л.Ю. Ясінський