Справа № 283/466/24
провадження №2/283/333/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

13 травня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Ільніцькою С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

16.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про поділ майна подружжя, в обґрунтування якої зазначила, що 09.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час спільного проживання сторонами було придбано транспортні засоби: автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , а також «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , які є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю позивача та відповідача по справі. Однак всі правовстановлюючі документи на зазначене майно були видані на ім`я відповідача та перебувають у фактичному володінні останнього, що підтверджується відомостями з ЄДР МВС Головного сервісного центру. У добровільному порядку відповідач категорично відмовився від поділу спільного майна, а тому ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, вимогами якого просить: вділити їй у особисту приватну власність автомобіль марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, VIN НОМЕР_3 , ринковою вартістю 273168 грн., припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей транспортний засіб; виділити ОСОБА_2 в особисту приватну власність автомобіль марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN НОМЕР_4 , ринковою вартістю 227640 грн., припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей транспортний засіб; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позивач та її представник адвокат Івашкевич О.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1054214 від 15.02.2024 в судове засідання не з`явилися, 13.05.2024 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про поділ майна подружжя не подав, жодних заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 09.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за №139. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим повторно (а.с.9). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Сторони є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_6 (а.с.9 зворот).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №2825, виданої 30.10.2019 Управлінням ЖКГ виконкому Малинської міської ради Житомирської області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8 зворот).

Згідно з довідкою №330 від 15.02.2024 за підписом депутата Малинської міської ради Сергія Сафранчука, дитина ОСОБА_3 , 2015 р.н., проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні (а.с.10).

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та витягами з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів підтверджується, що за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби станом на 15.02.2024:

-автомобіль «FORD», модель «Transit», тип тз загальний легковий вантажопасажирський, 2005 року випуску, потужність двигуна 1998 см3, білого кольору, VIN код тз НОМЕР_8 (а.с.11,12-14);

-автомобіль «INFINITI», модель «FX35», тип тз загальний легковий універсал, 2006 року випуску, потужність двигуна 3498 см3, сірого кольору, VIN код тз НОМЕР_9 (а.с.15-16).

16.02.2024 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «INFINITI FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , із забороною користування та відчуження транспортного засобу.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2024 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №283/466/24 задоволено частково; постановлено забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , у формі заборони розпоряджатися вказаним майном; в решті вимог заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с.25).

Відповідно до витягу з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 24.02.2024 після постановлення судом ухвали про забезпечення позову та заборону ОСОБА_2 розпоряджатися транспортним засобом «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , останній здійснив відчуження вказаного транспортного засобу на користь сестри ОСОБА_7 (а.с.36).

26.02.2024 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «INFINITI FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , із забороною користування, володіння та розпорядження транспортним засобом, з передачею автомобіля відділенню поліції №1 на зберігання на спеціальному майданчику; заборонити ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії щодо автомобіля «INFINITI FX35», д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 27.02.2024 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №283/466/24 задоволено частково; постановлено забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_7 , у формі заборони розпоряджатися вказаним майном; в решті вимог заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с.56-57).

28.03.2024 позивачем подано до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просила скасувати арешт на автомобіль «INFINITI FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , застосований на підставі ухвали суду від 19.02.2024, а також скасувати арешт на даний транспортний засіб, накладений на підставі ухвали суду від 27.02.2024. Заява обґрунтована тим, що відповідач добровільно віддав їй у користування автомобіль «INFINITI FX35», д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також сторонами було досягнуто домовленості про переоформлення права власності на автомобіль на ОСОБА_1 .

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №283/466/24 задоволено; скасовано заходи забезпечення позову, застосовані в цивільній справі №283/466/24 ухвалами Малинського районного суду Житомирської області від 19 та 27 лютого 2024 року, а саме: накладення арешту на автомобіль марки INFINITI, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 р.в., зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , у формі заборони розпоряджатися вказаним майном; накладення арешту на автомобіль марки INFINITI, 2006 р.в., VIN код - НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у формі заборони розпоряджатися вказаним майном (а.с.74).

08.05.2024 від позивача надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткового доказу, з якого вбачається, що 08.05.2024 було проведено реєстрацію транспортного засобу INFINITI, д.н.з. НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 . Позивачем долучено до клопотання копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 (а.с.78).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, є майно незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбанні чи внесенні грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Разом з тим, пунктом 22 вказаної постанови Пленуму визначено, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Тобто, суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Судом встановлено, що в період шлюбу придбано автомобіль «FORD», модель «Transit», тип тз загальний легковий вантажопасажирський, 2005 року випуску, потужність двигуна 1998 см3, білого кольору, VIN код тз НОМЕР_8 ; автомобіль «INFINITI», модель «FX35», тип тз загальний легковий універсал, 2006 року випуску, потужність двигуна 3498 см3, сірого кольору, VIN код тз НОМЕР_3 .

На даний час автомобіль «INFINITI», модель «FX35», тип тз загальний легковий універсал, 2006 року випуску, потужність двигуна 3498 см3, сірого кольору, VIN код тз НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_1 .

Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, добровільну передачу відповідачем автомобіля «INFINITI» позивачу, дотримуючись балансу інтересів, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , припинивши право спільної власності на транспортні засоби «INFINITI» та «FORD TRANSIT».

Обраний судом порядок поділу майна подружжя не суперечитиме принципу пропорційності та не порушуватиме баланс приватних інтересів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3337,28 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,83,141,259,265,273,280,284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати в порядку поділу спільного майна за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на автомобіль «INFINITI», модель «FX35», тип тз загальний легковий універсал, 2006 року випуску, потужність двигуна 3498 см3, сірого кольору, VIN код тз НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_2 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей транспортний засіб.

Визнати в порядку поділу спільного майна за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на автомобіль «FORD», модель «Transit», тип тз загальний легковий вантажопасажирський, 2005 року випуску, потужність двигуна 1998 см3, білого кольору, VIN код тз НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_11 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей транспортний засіб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3337,28 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя