ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8916/24 Справа № 212/6734/24 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Юрченко Г.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яводчака Олександра Васильовича на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року, яке ухвалено суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі АТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці. Висновком МСЕК у 2024 році йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 40% та визнано людиною з інвалідністю третьої групи.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в шкідливих умовах праці та посилаючись на те, що внаслідок професійного захворювання у нього змінилися умови життя, він змушений постійно проходити лікування, які не дають покращення в стані здоров`я, та він відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 213000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 157 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з АТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судові витрати у розмірі 1570,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення, збільшити розмір відшкодування шкоди до 213 000 грн., зазначає, що суд не врахував усіх обставин справи, глибину, характер і тривалість фізичних та моральних страждань позивача, необхідність постійного лікування, відсутність у позивача в достатній мірі реалізовувати свої звички та бажання, вести звичний спосіб життя.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 просила залишити її без задоволення, рішення суду як законне і обґрунтоване - без змін.

22 жовтня 2024 року через підсистему "Елетронний суд" від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 23 жовтня 2024 року на 11:30 годин за відсутності позивача і його представника, апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, всилухавши думку представника відповідача ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони позивача з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» (до перейменування - ДП «КДЗРК», ВАТ «Кривбасзалізрудком», ПАТ «Кривбасзалізрудком»), а саме: з 05.09.1997 року по 21.12.2022 рік на різних посадах у підземних умовах на підприємствах відповідача. 21.12.2022 року був звільнений за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за віком, згідно зі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 9-11)

Відповідно до копії Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 21.03.2024 року (форми П-4) ОСОБА_1 було встановлено діагноз: - хронічне обструктивне захворювання легень - хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість.

Стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 24 років 01 міс. В пункті 17 Акту вказано, що хронічне професійне захворювання (отруєння) у позивача виникло за таких обставин: працюючи підземним механіком на дільниці 16 шахти «Козацька» («Гвардійська») ВАТ «Кривбасзалізрудком», ПАТ «Кривбас-залізрудком» та АТ «Кривбасзалізрудком» у період з 23.01.2013 по 21.12.2022 ОСОБА_1 в підземних умовах шахти організовував технічну експлуатацію, своєчасний ремон обладнання, забезпечував своєчасний монтаж комунікацій ліній, здійснював безпосереднє керівництво контрольно-технічним оглядом та поточним ремонтом обладнання та комунікацій, розташованих на територіальних границях дільниці, забезпечував безаварійну і надійну роботу засобів механізації, сигналізації, автоматизації захисту освітлювальних, силових пристроїв і мереж, своєчасний якісний ремонт і технічне обслуговування обладнання. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень в роботі систем ввентидяції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування,, підпадав під вплив концентрації аерозолів фіброгенної дії та рівнів шуму що перевищують нормативні показники. Крім того, підставою для встановлення професійного захворювання також є профмаршрут: з 05.09.1997 по 31.08.2010 та з 01.11.2011 по 22.01.2013 підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування шахти «Гвардійська»; з01.09.2010 по 31.10.2011 підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ВАТ та ПАТ «КЗРК».

У п. 18 Акту зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання стали: - концентрація пилу переважно фіброгенної дії; - шум: Еквівалентний рівень шуму перевищував допустимий рівень на 15,4 дБА (а.с. 16-18).

Довідкою МСЕК серії 12 ААА №130004 від 25.06.2024 року ОСОБА_1 первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40% (35% по ХОЗЛ, 5% по туговухості) з 10.06.2024 року безстроково та третю групу інвалідності. (а.с. 19)

Відповідно до наданих копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого, позивач проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями. (а.с. 20-27)

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями, моральної шкоди відповідачем з вини якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 21 березня 2024 року, причиною професійних захворювань позивача є тривалий стаж роботи, в умовах дії наступних факторів: пилу переважно фіброгенної дії, виробничого шуму, що перевищують ГДР.

Отже, роботодавець АТ «Кривбасзалізрудком», під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли, у тому числі, й з вини АТ «Кривбасзалізрудком», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів, що останнім в апеляційному порядку не оспорюється.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутого з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано, що, у зв`язку з отриманням професійних захворювань та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 40%, у позивача змінилися умови життя, він змушений постійно проходити лікування, яке не дає покращення в стані здоров`я, відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, напади утрудненого дихання, кашель, біль у грудях та між лопатковій ділянці, загальну слабкість, втому.

При цьому, суд вірно врахував тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача (24 роки 1 міс.), характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, необхідність лікуватися, що позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням і третю групу інвалідності, визначивши розмір моральної шкоди у сумі 157 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне і обґрунтоване.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: