У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Чепки В. В.,

за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді подання Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», про визначення частки у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшло подання Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення частки у спільній сумісній власності у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 54785890 з примусового виконання виконавчого листа № 308/10740/15 від 07.06.2017 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу в розмірі 2290204,61 грн.».

28.09.2017 державним виконавцем відповідно до вимог ст. 3, 4, 24, 25, 26 та 27 Закону «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відомостей Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якої за боржником зареєстровано на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, а саме: земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

09.07.2024 державним виконавцем направлено доручення про вчинення виконавчих дій Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити опис майна боржника, а саме: земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

01.08.2024 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла постанова про опис та арешт майна боржника АСВП №54785890 від 15.07.2024.

Заявник зазначає про те, що без судового рішення про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звернути стягнення на належне нерухоме майно чи частку, належну боржнику, виявляється неможливим.

Зважаючи на викладене, просить суд винести рішення згідно якого визначити частку майна, належну ОСОБА_1 , що є у спільній сумісній власності земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. У поданні просив розглянути подання без участі представника.

Боржник та стягувач в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалив проводити розгляд подання за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, про розгляд подання повідомлялися належним чином. Згідно ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання та додані до нього документи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 54785890 з примусового виконання виконавчого листа № 308/10740/15 виданого 07.06.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2290204,61 грн.

Постановою від 28.09.2017 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 54785890.

15.07.2024 Ужгородським відділом державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено опис та арешт майна боржника АСВП №54785890 від 15.07.2024, а саме земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

З наявних в матеріалах подання відомостей з Державного реєстру речових прав встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 , знаходиться у спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Цільове призначення вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Водночас встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок (домоволодіння), який на праві власності належить ОСОБА_3 .

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 (провадження № 14-31цс21) уточнено правові висновки про те, що в разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови).

Велика Палата Верховного Суду знов звернула увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається із матеріалів справи, співвласник земельної ділянки не висловив свою позицію з приводу того чи спірна ділянка на його думку підлягає поділу, однак, такі заперечення можуть існувати, зокрема, враховуючи і те, що на в спірній земельній ділянці знаходиться домоволодіння, яке на праві власності належить ОСОБА_3 .

Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази обізнаності боржника ОСОБА_1 з відкриттям виконавчого провадження № 54785890. Так, держаним виконавцем не долучено до матеріалів справи жодного підтвердження направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2017, постанови про опис та арешт майна боржника від 01.08.2024. Не долучено також жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 викликалась до державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження № 54785890.

Зважаючи на викладене, суд доходить переконання про наявність підстав для залишення подання Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_2 , стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», про визначення частки у спільній сумісній власності залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Чепка