Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6850/23
Провадження № 2/552/724/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

21.05.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

з секретарем судового засідання Хрипуновою Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 552/6850/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 09.11.2023 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява обґрунтована тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначав, що починаючи з 01.02.2023 донька ОСОБА_3 фактично проживає з ним в Республіці Польща, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2023 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем ОСОБА_2 30.01.2024 продано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала з ОСОБА_2 та знаходилася на її утриманні. Вказувала, що рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2008 року народження, в розмірі 1200 грн.

Відповідач зазначила, що 25.01.2023 склала заяву, якою надала згоду на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_4 , 2008 року народження, в період з 26.01.2023 по 30.12.2023 за кордон до Республіки Польща у супроводі ОСОБА_5 , 1963 року народження, але не надавала згоди на постійне місце проживання доньки у Республіці Польща з батьком.

Зазначала, що заперечує проти проживання дитини з батьком, судове рішення про визначення місця проживання дитини відсутнє, вона неодноразово зверталася до позивача з вимогою повернути дитину, але вимоги ігноруються, тому ініційовано питання щодо сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей через Міністерство юстиції.

Вказувала, що надає матеріальну допомогу на утримання доньки, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Позивачем ОСОБА_1 06.02.2024 подано до суду відповідь на відзив, де зазначив, що донька ОСОБА_3 , 2008 року народження, досягла 14 років та самостійно обрала місце проживання з батьком. Вважає, що порушення відповідачем питання про повернення дитини в Україну не впливає на вирішення питання про стягнення аліментів.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2024 зупинено провадження в справі до вирішення справи № 552/1803/23.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.04.2024 поновлено провадження в справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час, даті та місце судового розгляду.

Представники сторін подали до суду заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 24 листопада 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2018 в справі № 552/7641/17, яке вступило в законну силу.

Сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.05.2017 в справі № 552/2534/17, яке вступило в законну силу, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1200 грн щомісячно, до повноліття, починаючи з 25 квітня 2017 року.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України, згідно з якою способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що починаючи з 01.02.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи дитиною, яка досягла 14 років, самостійно визначила своє місце проживання з батьком та фактично проживає з позивачем в Республіці Польща.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду копію свідоцтва про народження доньки та копію сторінок паспортного документа, виданого на її ім`я, а також згоду матері на тимчасовий виїзд дитини до Республіки Польщі.

Жодні інші докази позивачем на обґрунтування позовних вимог надані не були, матеріали справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що неповнолітня ОСОБА_4 , 2008 року народження, перебуваючи за межами України, в Республіці Польщі проживає саме з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Натомість, як встановлено дослідженими в справі доказами, відповідач ОСОБА_2 25.01.2023 склала нотаріально посвідчену заяву, згідно з якою дала свою згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польщі неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 26.01.2023 по 30.12.2023 в супроводі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка і мала нести повну відповідальність за перебування доньки за кордоном та зобов`язувалася забезпечити її повернення в України.

Також з наданих до суду матеріалів паспортного документа, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що вона 01.02.2023 виїхала за межі України.

Сторонами по справі не заперечується той факт, що станом на час вирішення даної справи судом, неповнолітня ОСОБА_4 , 2008 року народження, всупереч зазначеного в дозволі відповідача періоду на виїзд за кордон, в Україну не повернулася.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мала нести відповідальність на неповнолітню за кордоном та забезпечити її повернення в Україну, свого обов`язку не виконала.

Матеріали справи не містить жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що неповнолітня ОСОБА_7 , 2008 року народження, проживає саме з батьком ОСОБА_1 , а не з ОСОБА_5 , яка мала б опікуватися неповнолітньою.

Матеріали позовної заяви не містять адреси місця проживання дитини на території іншої країни, відсутні будь-які довідки, акти обстеження чи інформація щодо фактичного місця перебування дитини, в тому числі і за місцем проживання батька ОСОБА_1 .

Натомість, дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 через Міністерство юстиції України скеровано до Міністерства юстиції Республіки Польща на підставі Конвенції про цивільно-правові аспекти викрадення дітей заяву про сприяння поверненню дитини ОСОБА_8 .

Суть Конвенції полягає в тому, що один із батьків (або будь-яка інша особа, якій належать права піклування про дитину) не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини та, зокрема, вивозити її в іншу державу. А у випадку виникнення такої ситуації дитина має бути негайно повернута в державу свого постійного проживання для того, щоб компетентний орган саме цієї держави як держави постійного місця проживання дитини прийняв рішення про визначення місця проживання дитини та участь у її вихованні батьків (інших осіб).

Конвенція застосовується до будь-якої дитини, що постійно проживає в Договірній державі безпосередньо перед вчиненням акта порушення прав піклування або доступу.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей є частиною національного законодавства України, та підлягає обов`язковому застосуванню.

Матеріалами справи встановлено, що між сторонами по справі, як батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , 2008 року народження, має місце спір щодо повернення до держави постійного місця проживання.

Згідно з положеннями статті 16 Конвенції питання щодо піклування про дитину, належить до виключної компетенції держави постійного проживання дитини.

Тому, враховуючи факт наявного спору щодо можливого незаконного утримування одним із батьків неповнолітньої дитини на території іншої країни, згідно з вимогами Конвенції дитина має бути негайно повернута в державу свого постійного проживання для того, щоб компетентний орган саме цієї держави, тобто, України, як держави постійного місця проживання дитини вирішив питання про її місце проживання.

ОСОБА_7 , 2008 року народження, яка досягла чотирнадцяти років, в розумінні норм Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України має самостійно обирати місце проживання з одним із батьків в Україні.

Разом з тим, Конвенція застосовується до будь-якої дитини, яка постійно

проживала в Договірній державі безпосередньо перед вчиненням акта порушення прав піклування або доступу. Застосування Конвенції припиняється, коли дитина досягає віку 16 років (стаття 4).

Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 , 2008 року народження, проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачував, тому судовий збір за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 21.05.2024.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко