П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/6677/23

Провадження № 22-ц/4815/946/24

Головуючий у Гощанському районному суді

Рівненської області: суддя Оленич Ю.В.

Рішення суду першої інстанції проголошено об 11 год. 30 хв.

09 травня 2024 року в селищі Гоща Рівненського району

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 13 травня 2024 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С

секретар судового засідання: Андрошулік І.А.

за участі: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 94 126,61 гривень заборгованості за кредитним договором №С-208-0 від 04 грудня 2017 року.

Мотивуючи позовні вимоги, покликалось на те, що кредитний договір було укладено між Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - АТ "Ідея Банк") та відповідачем, однак у зв`язку із невиконанням позичальником передбачених угодою зобов`язань виникла заборгованість, яка складалась 39 113,55 гривень за тілом кредиту та 55 013,06 гривень заборгованість за відсотками. Оскільки АТ "Ідея Банк" переуступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ", то спірна заборгованість підлягала стягненню на його користь.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором №С-208-0 від 04 грудня 2017 року в розмірі 94 126,61 гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 . Крім того, за період з 04 грудня 2017 року по 07 липня 2023 року ОСОБА_1 погашала кредитну заборгованість, що підтверджує факт визнання умов кредитного договору. Натомість правом подати власний розрахунок заборгованості, заявити клопотання про призначення судово-економічної бухгалтерської експертизи або ж надати суду висновок експерта, складений на її замовлення, вона не скористалась. Щодо позовної давності, то суд визнав її непропущеною, оскільки цей строк законодавчо продовжувався на строк дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (Covid-19).

На рішення суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність і необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що всупереч ст.11 Закону України "Про споживче кредитування" банком встановлювалась плата за обслуговування кредиту, хоча такі послуги повинні надаватись безоплатно. Крім того, не були узгоджені між контрагентами кредитного договору певні послуги, на підставі яких здійснено нарахування заборгованості, що призвело до її неправомірного збільшення.

З викладених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У поданому відзиві позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення, вважаючи законним і обґрунтованим, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи з`ясовано, що 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №07072023, за умовами якого АТ "Ідея Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Ідея Банк" права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників (а.с. 17-18). Платіжна інструкція №19913 від 11 липня 2023 року вказує про здійснення ТОВ "ФК "ЄАПБ" перерахунку суми 15 300 000 гривень АТ "Ідея Банк" (а.с. 20).

Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року та витягу з нього від АТ "Ідея Банк" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-208-0 від 04 грудня 2017 року на загальну суму 94 126,61 гривень, з яких 39 113,55 гривень заборгованість за основним боргом, 55 013,06 гривень заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за комісіями (а.с. 19, 96-97).

Так, 04 грудня 2017 року між ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 укладено угоду №С-208-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (а.с. 5).

Згідно з пунктом 2 угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у т.ч. для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

У пунктах 3 3.3, 5.11 Угоди сторони погодили, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по поточному рахунку на таких умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 гривень; ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання Угоди, становить 29 500 гривень. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних. Реальна річна процентна ставка складає 76,70 %. Загальна вартість кредитної лінії складає 474,70 гривень за кожні 1000 гривень використаної Кредитної лінії.

Як зазначено в угоді, її підписанням ОСОБА_1 беззастережно підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюдені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згодна (п. 5.1 Угоди).

Того ж дня, 04 грудня 2017 року, ОСОБА_1 власноручно підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація про умови кредитування (а.с. 6, 7).

Відповідно до заяви №С-208-0 від 04 грудня 2017 року ОСОБА_1 акцептувала публічну оферту ПАТ "Ідея Банк" на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с. 9).

Згідно з наданими даними до прибуткового позабалансового ордеру від 04 грудня 2017 року за кредитним договором №С-208-0 від 04 грудня 2017 року здійснено перерахунок коштів на суму 1 гривня, підстава - видача кредиту ОСОБА_1 (а.с.10).

Окрім того, ОСОБА_1 04 грудня 2017 року підписала заяву №С-208-0 про приєднання до договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03 квітня 2017 року (а.с. 11) та згоду фізичної особи-суб`єкта кредитної історії (а.с. 13), відповідно до якої надала письмову згоду ПАТ "Ідея Банк" на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе, а також на перевірку особистих даних в порядку визначеному Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій"».

Із виписки по рахунку клієнта фізичної особи №/1116 за період з 04 грудня 2017 року по 16 листопада 2020 року (а.с. 67-70), виписки по рахунку за період з 04 грудня 2017 року по 07 липня 2023 року (а.с. 83-94) встановлено, що відповідач отримувала кредитні кошти та здійснювала погашення заборгованості.

З огляду на такі документи суд прийшов до переконання про те, що між сторонами погоджено умови кредитування, зокрема, сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів.

Проте з таким висновком колегія суддів погодитися не може.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Між тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідач розуміла, ознайомилися та погодилася з умовами та тарифами банку, які розміщені на його веб-сайті, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у нарахованих банком порядку і розмірі.

Отже, неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати при вирішенні цивільно-правового спору висновки, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), які, в т.ч., викладені щодо правильного застосування норм права, зокрема, щодо належності та допустимості витягів з тарифів, умов і правил надання банківських послуг, а також особливостей, за відповідних обставин, укладення договору приєднання в порядку ст. 634 ЦПК України та необхідності врахування принципу захисту прав споживачів фінансових послуг.

Щодо підписаного сторонами паспорта споживчого кредиту, то згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, що викладена в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту і його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже в паспорті кредиту не фіксується волі сторін договору та його змісту.

За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у підписаній позичальницею угоді зазначалась базова відсоткова ставка за кредитом в розмірі 48% річних.

Однак визначений первинним кредитором розмір заборгованості суперечить цим умовам кредитування.

Як видно, банк неправомірно, в односторонньому порядку, здійснив збільшення кредитного ліміту з 29 500 гривень до 39 500 гривень для оплати процентів, проте згоди на такі дії позичальник не надавала.

Разом з тим відповідно до пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі Інструкція), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції).

Безпідставно нараховуючи відсотки за користування кредитом, погашаючи їх та тіло кредиту за рахунок непогодженого сторонами овердрафту, а згодом відносячи цю заборгованість до простроченого кредиту та накладаючи за її несплату штрафи і повторно начисляючи відсотки, банк незаконно та штучно збільшував суму заборгованості.

Водночас відповідач неправомірно нараховану заборгованість погашала, що також простежується з виписки по рахунку.

Так, належним чином дослідити поданий розрахунок заборгованості за кредитним договором як доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, зокрема, зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Виходячи із того, що позичальник періодично здійснювала погашення за наданим кредитом, у т.ч. й за неправомірних нарахувань, колегія суддів позбавлена можливості встановити дійсний розмір заборгованості.

Хибність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Крім того, апеляційний суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості й через те, що безпосередньо укладена угода, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Будь-якої інформації про видані боржнику кредитні картки із зазначенням терміну їхньої дії матеріали справи не містять.

Приходячи до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що у спірних правовідносинах діє презумпція винуватості боржника, а її спростовано не було, а, отже, і факт порушення суб`єктивних прав нового кредитора є встановленим.

Тому до стягнення на користь позивача з відповідача підлягає лише заборгованість за узгодженим тілом кредиту в сумі 29 500 гривень, які отримані нею та в добровільному порядку не повернуті.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 09 травня 2024 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №С-208-0 від 04 грудня 2017 року в розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"; адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків