У Х В А Л А

іменем України

10.05.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря судового засідання Мартинової Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Луньова С.М., представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Томаківка заяву представника позивача адвоката Луньова Сергія Миколайовича про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Луньов Сергій Миколайович, до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа.

10.05.2024 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області від представника позивача-адвоката Луньова С.М. надійшла заява про відвід судді Омеко М.В. від розгляду судової справи № 182/1802/22.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує на те, що в нього виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Омеко М.В. через те, що на теперішній час суддею Омеко М.В. розглядається інша цивільна справа № 195/467/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 89 970.09 грн. за договором позики від 01.11.2012 посвідченого нотаріально за № 1023.

Тому, представник позивача-адвокат Луньов С.М. вважає що суддя Омеко М,В, розглядаючи вказані цивільні справи щодо одних і тих самих учасників цивільних відносин, де по одній справі вирішується питання стягнення заборгованість за договором позики від 01.11.2012 від ОСОБА_3 (195/467/16-ц), а в іншій справі вирішується питання про визнання неукладеним такого договору позики від 01.11.2012 (№182/1802/22), суддею не може бути забезпечено безсторонність,оскільки рішення в одній справі прямо залежить та впливає на суть рішення в протилежній судовій справі.

На підставі чого вважають, що внаслідок одноособового розгляду суддею Омеко М.В. Томаківського районного суду Дніпропетровської області вказаних двох судових справ № 195/467/16-ц та № 182/1802/22 та не заявлення особисто самостійно суддею самовідводу від судового розгляду в одній із цих справ, вказані обставини сприймаються позивачем ОСОБА_1 та його представником-адвокатом Луньовим С.М. про не здатність суддею приймати незалежні та об`єктивні рішення та будуть свідчити про явну прихильність та упередження на користь однієї із сторін.

Крім того стверджує на упередженість судді Омеко М.В. в обмежені прав та інтересів ОСОБА_1 в обох вищевказаних цивільних справах, в частині неможливості витребування/або подання окремих доказів

Тому представник позивача та позивач вважають, що існують підстави для відводу судді .

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали подану заяву про відвід судді та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заяви про відвід судді, вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Третя особа, приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 3, 11 ст. 40 ЦПК України,питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду в день судового засідання, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до заяви представника позивача про відвід судді та його думки в судовому засіданні, сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Омеко М.В. виникають через через те, що на теперішній час суддею Омеко М.В. розглядається інша цивільна справа № 195/467/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 89 970.09 грн. за договором позики від 01.11.2012 посвідченого нотаріально за № 1023.

Проте, суд категорично відноситься до цих безпідставних доводів, оскільки ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В. від 06.03.2023 року було задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 від 03.03.2023 року по цивільній справі № 195/467/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики про зупинення провадження у даній цивільній справі.

Тобто, суд завідомо усвідомлюючи та враховуючи вимоги п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України зупинив провадження по даній справі до вирішення іншої цивільної справи № 182/1802/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа:приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику) від якої залежить вирішення даної справи.

Щодо тверджень представника позивача-адвоката Луньова С.М. про прихильність та упередження на користь ОСОБА_3 , то суд вказує на те, що дані твердження є необґрунтованим та безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому суд вважає, що твердження, якими представник позивача мотивує заяву про відвід судді не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заявником не наведено жодних доводів на підтвердження неупередженості та об`єктивності судді крім його домислів, які нічим не підтвердженні.

Крім цього, суд зауважує ще на тому, що відповідно до позиції Верховного Суду головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України. Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підставдля відводу. Наведені представником позивача аргументи суперечать дійсності, що значенні вказаних вище імперативних приписів частини 4 статті 36ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставний, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Крім того, суд приходить до висновку, що враховуючи численні заяви представника позивача-адвоката Луньова С.М. про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Луньов Сергій Миколайович, до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику) є нічим іншим, як шляхом затягування термінів розгляду даної справи.

Керуючись ст. ст.14,36,39,40,258-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача-адвоката Луньова Сергія Миколайовича про відвід судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Луньов Сергій Миколайович, до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2024 року

Суддя: М.В. Омеко