2/465/3552/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17.12.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі головуючого судді Ванівського Ю.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в м. Львові позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світлиця-46" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

позивач ОСББ «Світлиця - 46» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період січня 2019 року по грудень 2023 року включно у розмірі 15 010 гривень, а також 4 758 грн. 81 коп. інфляційних втрат за період з січня 2019 по листопад 2023 року; судові витрати у зв`язку із сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до п.1 розділу І Статуту ОСББ «Світлиця -46», затвердженого установчими зборами, згідно протоколу №1 від 05 травня 2016 року, ОСББ «Світлиця 46» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 39,5 кв.м. Пунктом 7 протоколу №13 загальних зборів мешканців ОСББ «Світлиця 46» від 14.10.2018 року встановлено тариф на утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 5 грн. 50 коп. за 1 кв.м. з 01 листопада 2018 року. Пунктом 5 протоколу №17 загальних зборів мешканців ОСББ «Світлиця 46» від 13.10.2019 року встановлено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 грн. 50 коп. за 1 кв.м. з 01.11.2019 року. Внаслідок несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача виникла заборгованість у розмірі 15010 грн. за період з січня 2019 року по грудень 2023 року. З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що розмір інфляційних втрат позивача за період з січня 2019 року по грудень 2023 року включно становить 4758,81 грн., які підлягають стягненню. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2024 року, копія позовної заяви з доданими до неї документами на адресу його зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_3 , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №710, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Світлиця 46», затвердженого установчими зборам ОСББ «Світлиця 46», протоколом №1 від 05.05.2016 року, ОСББ «Світлиця - 46» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 . Що розташований за місцезнаходженням : АДРЕСА_5 . Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.12.2023 року, відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 .

Пунктом 7 протоколу №13 загальних зборів мешканців ОСББ «Світлиця -46» від 14.10.2018 року, затверджено з 01 листопада 2018 року тариф на утримання будинку та прибудинкової території по ОСББ «Світлиця 46» в розмірі 5,50 грн. за м.2.

Пунктом 5 протоколу №17 загальних зборів мешканців ОСББ «Світлиця -46» від 13.10.2019 року, затверджено з 01 листопада 2019 року тариф на утримання будинку та прибудинкової території по ОСББ «Світлиця 46» в розмірі 6,50 грн. за м.2.

05.01.2024 року представником позивача адвокатом Кінашем Д.В. скеровувалась відповідачу вимога про оплату заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_6 , у відповідача наявна перед позивачем заборгованість за період з січн. 2019 року по грудень 2023 року включно у розмірі 15 010,00 гривень. Інфляційні втрати за період з січня 2019 по листопада 2023 року становлять 4 758, 81 грн.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

З огляду на положення ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Одночасно, представником співвласника - законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ст. ст. 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Приписами ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За змістом ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За відсутності спростування вказаного розрахунку відповідачем, суд приймає такий як належний доказ наявного розміру заборгованості перед позивачем.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

05.03.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 206, якою заборонив до припинення або скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, починаючи з 24.02.2022 року.

Водночас, постановою Кабінет Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року внесено зміни в постанову № 206, відповідно до яких заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням поширюється лише на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.

Відомостей, що майно споживача було пошкоджене внаслідок бойових дій матеріали справи не містять.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 на Львівську міську територіальну громаду дія Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 02.03.2022 № 206 не поширюється.

Таким чином, позивач має право нарахувати інфляційні втрати та 3 % річних на наявну у відповідача заборгованість.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що розмір інфляційних втрат позивача за період з січня 2019 року по листопад 2023 року включно становить 4758 грн. 81 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що відповідач будь-яких своїх розрахунків щодо нарахування за житлово-комунальні послуги не подавав, та не заявляв щодо неправильності розрахунків, здійснених стороною позивача.

Оскільки відповідач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі, тому він несе відповідальність за зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, а тому позов підлягає задоволенню.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою у даній справі сплатив 3 028 грн 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 23 від 27.02.2024 року.

З урахуванням результатів розгляду спору, на підставі ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно положень ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, на підтвердження надання правничої допомоги у визначеному розмірі, до матеріалів справи долучено:

договір про надання правничої допомоги №43/23 від 15.12.2023 року, який укладений між адвокатом Кінашем Д.В. та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Світлиця - 46»;

додаткову угоду №1-2 до договору про надання правничої допомоги №43/23 від 15.12.2023 року;

акт №1-2 приймання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 09.05.2024 року.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, надання правничої допомоги адвокатом у даній справі зводилося до складання та подання позовної заяви, з мінімальною кількістю доказів.

Враховуючи зазначене, результат розгляду справи у суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, поведінку сторони під час розгляду справи, суд вважає що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 2 000 грн 00 коп., що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,280-282, 352,354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світлиця-46" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світлиця-46" заборгованості за оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2019 року по грудень 2023 року включно 15 010 (п`ятнадцять тисяч десять) гривень, а також 4 758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 80 копійок інфляційних втрат з січня 2019 року по листопад 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світлиця-46" 3 028 ( три тисячі двадцять вісім) гривень 00 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Світлиця-46" 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом поданя апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2024 року.

Сторони:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світлиця 46», , адреса: 79053, м. Львів, вул. Володимира Великого,46;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 .

Суддя Ванівський Ю.М.