Справа № 191/2535/24
Провадження № 2/191/885/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 листопада 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Вобґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 29.06.1996 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Їх родина фактично розпалася у зв`язку з несхожістю їх характерів. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. На підставі цього у них виникають непорозуміння, суперечки, вони втратили почуття довіри і любові один до одного. Відносини, як чоловік та жінка, не підтримують, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. З 2016 року разом не проживають, кожен з них влаштовує своє особисте життя на свій розсуд. Подальше формальне зберігання сім`ї неможливим, тому просила строк для примирення не надавати. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам.
У зв`язку з цим, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : « ОСОБА_3 ».
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Крім того, до суду був повернутий конверт з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою : «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участів судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У ч.8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом ч.8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата ( будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, яка була зазначена позивачкою в позовній заяві, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, та за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивачка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст.51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 , 29.06.1996 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу : « ОСОБА_3 ».
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Статтею 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».
Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально.
Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з цим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн..
На підставі викладеного та ст.ст.7, 110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-13, 15,76-80, 82, 128, 133,137, 141, 206, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд , -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який укладений 29 червня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №81.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище : « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, РНОКПП : НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Суддя Т. В. Прижигалінська