Справа № 603/229/24
Провадження №2-н/603/5/2024
УХВАЛА

"08" травня 2024 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М.,

розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу на предмет відповідності їх вимогам Розділу ІІ «Наказне провадження» ЦПК України

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач»

боржник: ОСОБА_1

предмет заяви: видача судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (далі ТзОВ «Тернопільелектропостач»), звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь заявника 21545,64 грн заборгованості за спожиту електроенергію, 2433,44 грн відшкодування вартості витрат, пов`язаних з припиненням електропостачання згідно договору приєднання від 01.01.2019 року, а також 302,80 грн судового збору.

Ознайомившись із поданою заявою, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 15.04.2024 року ОСОБА_1 за вищевказаною адресою не зареєстрований та не проживає.

Як убачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби в Тернопільській області отриманої судом 08.05.2024 року за № ЕП-210/24, за відомостями відділу інформація про місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1 , відсутня.

З огляду на вищевикладене, слід відмовити ТОВ «Тернопільелектропостач» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Окрім цього суд зазначає таке.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі № 638/1988/17.

В зв`язку з наведеним, у випадку відмови у видачі судового наказу з причин зазначених в даній ухвалі, заявник має право звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 162, 165, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. М. Галіян