КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1309/17
Провадження № 2/488/103/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач - АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Відповідно до кредитного договору № б/н від 30.05.2011 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Позивач вказав, що свої зобов`язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням суду від 30.01.2019 року позовні вимоги банку задоволено.

Ухвалою суду від 18.06.2020 року заочне рішення суду скасовано за заявою відповідача, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

13.09.2021 року відповідач, через свого представника - адвоката Шумілову Н.І., звернувся до суду із заявою про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та просив відмовити в задоволенні позову.

23.12.2021 року відповідач, через свого представника - адвоката Шумілову Н.І., надав додаткові пояснення по справі, в яких позовні вимоги банку не визнав. Зазначив, що у заяві позичальника, яка була ним підписана, не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), тому такі вимоги банку щодо стягнення процентів, пені та штрафів є безпідставними.

Цивільна справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_2 .

Суддя ОСОБА_2 не відправляла правосуддя з 10.03.2022 року та наказом голови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023 року суддя ОСОБА_2 звільнена у відставку та відрахована зі штату суду з 11.04.2023 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2023 р. дана цивільна справа була передана до провадження судді Селіщевої Л.І.

Ухвалою від 22.05.2023 року суддею Селіщевою Л.І. справу прийнято до свого провадження.

12.04.2024 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог і остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року в розмірі 20941,73 грн., з яких: 10995,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 10995,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4448,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 5497,60 грн. - заборгованість з пені, а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача надала клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі та участі відповідача, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками та пеню.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 30.05.2011 року, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг. Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, як невід`ємні частини кредитного договору.

До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна GOLD.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий банком Витяг з Умов та Правил і Довідка були надані при укладенні договору відповідачу та він ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, пені та їх розміри, порядок нарахування та сплати.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин (30.05.2011 року) до моменту звернення до суду з указаним позовом (10.04.2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом та пені, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Так, у анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг, та він ознайомився із ними.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що Довідка, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку не містять підпису позичальника.

Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 30.05.2011 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Сама ж заява не містить жодних даних про умови кредитування. Зокрема, вона не містить строків здійснення періодичних платежів, відомостей щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, пені тощо.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення процентів за користування кредитом та пені не підлягають задоволенню, адже, позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 10995,20 грн., то суд зазначає наступне.

Рух грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.05.2011 року станом на 31.03.2024 року.

Із зазначених письмових доказів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та сплачував заборгованість за договором. Так, ОСОБА_1 погашено кредитної заборгованості на загальну суму 44777,63 грн.

Також, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачу нараховані та списані за рахунок погашеної суми проценти за користування кредитними коштами на загальну суму 8389,30 грн. та пеня в розмірі 28827,86 грн.

Оскільки сторони у кредитному договорі не передбачили нарахування та стягнення з відповідача процентів та пені, з огляду на заперечення останнього щодо узгодження умов договору про сплату процентів та пені, то дії банку щодо їх нарахування та списання є неправомірними, а тому вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що на день звернення до суду із позовом у відповідача була відсутня заборгованість за кредитним договором. При цьому судом враховано, що згідно інформації банку максимальний кредитний ліміт становив 11000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов АТ КБ "ПриватБанк" необгрунтованим, недоведеним, тому не вбачає підстав для його задоволення.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" через його необгрунтованість, позовна давність не застосовується.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачеві понесені ним судові витрати через відмову у задоволенні його позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.І. Селіщева