КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/9439/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючий - Євграфова Є. П. (суддя-доповідач),

судді - Шкоріна О. І., Стрижеус А. М.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі представників відповідача ОСОБА_1 - адвокатів Лозицької В. В. та Нагорного А. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лозицької Валерії Валеріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 29 лютого 2024 року

у цивільній справі № 369/5231/19 Подільського районного суду м. Києва

за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Лозицької Валерії Валеріївни

про розподіл судових витрат,

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 ,

третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації,

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лозицька В. В. звернулася до суду з заявою про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Зазначала, що відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 31.01.2024 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судовому засіданні без повідомлення причин. Вважала, що ОСОБА_2 звернувся до суду з завідомо безпідставним та необґрунтованим позовом, що підтверджується відсутністю належних доказів, які передбачені законом для такої категорії справ, а його неявка та неявка представника у судові засідання на 13.03.2023, 23.05.2023, 27.06.2023, 13.11.2023, 31.01.2024 при належному повідомленні є зловживанням процесуальними правами з метою штучного затягування процесу.

Просила стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені у зв`язку з розглядом зазначеної справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 500 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника Лозицької В. В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат у даній справі - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Лозицька В.В., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про розподіл судових витрат задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в сумі 17 500 грн в зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 270 ЦПК України, заява була розглянута в порядку письмового провадження, а не з повідомленням сторін. Судом не було враховано та не вірно зроблено висновок про те, що відповідач не має право на компенсацію її витрат на правничу допомогу у зв`язку із залишенням позову без розгляду внаслідок повторної неявки позивача. Також судом не враховано у сукупності поведінку позивача, тривалість розгляду даної справи по суті, та в порушення норм матеріального права покладено весь тягар доказування необґрунтованості дій позивача на відповідача, не дослідивши фактичні обставини справи.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважаючи їх необґрунтованими, просив ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники відповідачки ОСОБА_1 адвокати Лозицька В. В. та Нагорний А. А. підтримали подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи слідує, що в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про відібрання дитини.

В листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року залишено без розгляду первісний позов ОСОБА_1 про відібрання дитини.

Наступне судове засідання в рамках даної справи щодо розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 було призначено на 25 травня 2023 року.

22 травня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Лозицької В. В. надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справ №369/6615/23.

В той же день, 22 травня 2023 року від представника відповідача - адвоката Тарасова С. О. надійшло клопотання про витребування у Бучанської районної державної адміністрації Київської області висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі. По справі оголошена перерва до 27 червня 2023 року для повторного направлення запиту до служби у справах дітей Подільської РДА м. Києва.

В судовому засіданні 27 червня 2023 року представник ОСОБА_1 - Лозицька В. В. не заперечувала проти розгляду справи у відсутність позивача ОСОБА_2 . В цей же день судом закрито підготовче судове засідання та призначено справу по суті на 13 листопада 2023 року.

13 листопада 2023 року в зв`язку із першою неявкою позивача ОСОБА_2 розгляд справи було відкладено на 31 січня 2024 року

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

Відмовляючи у стягнені понесених судових витрати з позивача, суд першої інстанції виходив із того, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Ураховуючи, що у поданій представником відповідача заяві про розподіл судових витрат не наведено належних обґрунтувань щодо зловживання позивачем процесуальними правими, а саме по собі пред`явлення позову ОСОБА_2 не може свідчити про необґрунтованість його дій, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Колегія суддів погоджуються з висновками суду першої інстанції, що узгоджуються з вимогами цивільного процесуального закону та усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні подібних питань, з огляду на наступне.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Правовий аналіз зазначених норм дають підстави для висновку, що саме по собі залишення позову без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених ним судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Разом з тим, відповідачкою не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Звертаючись із заявою про розподіл судових витрат, заявник посилалась на те, що ОСОБА_2 звернувся до суду з завідомо безпідставним позовом та не з`являвся у судові засідання на 13.03.2023 р., 23.05.2023 р., 27.06.2023 р., 13.11.2023 р., 31.01.2024 р. без зазначення причин поважності неявки з метою штучного затягування процесу, що є зловживанням процесуальними правами.

Водночас, як свідчить змість ухвали суду, що набула чинності та не оскаржена сторонами, залишення позову без розгляду було обумовлено повторною неявкою позивача у судове засідання, після призначення справи до розгляду по суті, що само по собі не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень.

Колегія суддів вважає, що звернення позивача за зустрічним позовом до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачкою не доведено та судом не встановлено як в суді першої, так і в апеляційній інстанції наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності позову колегіє суддів відхиляються як передчасні, оскільки судом першої інстанції рішення по суті спору не було ухвалене, відповідно питання наявності/відсутності підстав для звернення із позовом не вирішувалось.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження, судом першої інстанції постановлена законна і обґрунтована ухвала, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лозицької Валерії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 29 травня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

А. М. Стрижеус