печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконання трудових обов`язків, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - позивач, ТОВ «Нова Пошта») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 36 881,75 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до наказу № 191-К від 07.10.2021 року, відповідача прийнято на роботу до ТОВ «Нова Пошта» на посаду керівника відділення № 345 (Київ) Мережа відділень № 3 (Київ Захід) Регіональна мережа № 1 (Київ Захід) Департамент національної мережі Операційна дирекція з 08.10.2021 року. Відповідно до наказу № 83-К від 04.05.2022 року, ОСОБА_1 переведено на посаду керівника відділення № 292 (Київ) Мережа відділень № 3 (Київ Захід) Регіональна мережа № 1 (Київ) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів. 04.05.2022 року ТОВ «Нова Пошта» та ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого відповідач прийняв на себе обов`язки матеріально-відповідальної особи, а саме прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Так, у період роботи та дії договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 для виконання посадових обов`язків прийняв матеріальні цінності відповідно до актів закріплення матеріальної відповідальності DAT-288877 від 28.04.2022 року. Згідно наказу № 359 від 08.12.2022 року «Про проведення внутрішніх перевірок та інвентаризацій в структурних підрозділах ТОВ «Нова Пошта», 14.02.2023 року було проведено інвентаризацію по підрозділу відділення № НОМЕР_1 , керівником якого та матеріально-відповідальною особою був відповідач. Так, за результатами проведеної інвентаризації, за участю матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , робочою інвентаризаційною комісією складено інвентаризаційний опис необоротних активів та протокол інвентаризаційної комісії № RAI-058943 від 14.02.2023 року, згідно якого виявлено нестачу 40 одиниць необоротних активів на суму 89 422,48 грн., залишковою вартістю 36 881,75 грн. Згідно довідки ТОВ «Нова Пошта», залишкова вартість основних засобів, що опубліковувались на балансі за матеріально-відповідальною особою ОСОБА_1 та виявлених як недостача за результатами проведеної інвентаризації згідно протоколу № RAI-058943 від 14.02.2023 року становить 36 881,75 грн. без ПДВ. Відповідач своїх зобов`язань з відшкодування завданої шкоди внаслідок недостачі не виконав та звільнився з роботи 11.05.2023 року на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). За таких обставин, посилаючись на положення ст. ст. 130, 134, 135 КЗпП України, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану працівником під час виконання трудових обов`язків у розмірі 36 881,75 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 19.10.2023 року отримано відповідь.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконання трудових обов`язків, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.02.2024 року.

06.02.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 06.02.2024 року, без фіксування технічними засобами.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2024 року, у зв`язку із першою неявкою представника позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 22.04.2024 року.

06.02.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в якому останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

22.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки під час інвентаризації складу, а саме, визначення його як матеріально-відповідальної особи складу, фактично був відсутній ревізор та учасники інвентаризації.

В судове засідання 22.04.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, враховуючи, що представник позивача та відповідач просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу ТОВ «Нова Пошта» № 191-К від 07.10.2021 року, ОСОБА_1 з 08.10.2021 року прийнято на роботу до ТОВ «Нова Пошта» на посаду керівника відділення № 345 (Київ) Мережа відділень № 3 (Київ Захід) Регіональна мережа № 1 (Київ Захід) Департамент національної мережі Операційна дирекція з погодинною оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу з неповним робочим днем 2 години за сумісництвом (а. с. 6).

Згідно витягу з наказу ТОВ «Нова Пошта» № 83-К від 04.05.2022 року, ОСОБА_1 переведено на посаду керівника відділення № 292 (Київ) Мережа відділень № 3 (Київ Захід) Регіональна мережа № 1 (Київ) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів на строковий трудовий договір до фактичного виходу основного працівника ОСОБА_2 з оплатою праці згідно штатного розпису з неповним робочим днем 2 години, з оплатою пропорційно відпрацьованому часу (а. с. 7).

04.05.2022 року між ТОВ «Нова Пошта» (далі - Підприємство) та ОСОБА_1 (далі - Працівник) укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого працівник, що займає посаду керівника відділення, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитись до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків; своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно - грошові кошти та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей (а. с. 8).

Відповідно до акту закріплення матеріальної відповідальності DAT-288877 від 28.04.2022 року, за відділенням № 292 ТОВ Нова Пошта» були закріплені об`єкти матеріальних цінностей на загальну суму 949 153,34 грн. (а. с. 15 - 35).

На підставі наказу ТОВ Нова Пошта» № 359 від 08.12.2022 року «Про проведення внутрішніх перевірок та інвентаризацій в структурних підрозділах ТОВ «Нова Пошта», 14.02.2023 року було проведено інвентаризацію по підрозділу відділення № 292 (а. с. 36 - 38).

За результатами проведеної інвентаризації, за участю матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , робочою інвентаризаційною комісією складено інвентаризаційний опис необоротних активів та протокол інвентаризаційної комісії № RAI-058943 від 14.02.2023 року, згідно якого виявлено нестачу 40 одиниць необоротних активів на суму 89 422,48 грн., залишковою вартістю 36 881,75 грн. (а. с. 44).

Згідно довідки ТОВ «Нова Пошта» від 23.08.2023 року, залишкова вартість основних засобів, що опубліковувались на балансі за матеріально-відповідальною особою ОСОБА_1 та виявлених як недостача за результатами проведеної інвентаризації згідно протоколу № RAI-058943 від 14.02.2023 року становить 36 881,75 грн. без ПДВ (а. с. 46).

На підставі наказу ТОВ «Нова Пошта» № 94-К від 11.05.2023 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 11.05.2023 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 10).

ОСОБА_1 ознайомлений з вказаним наказом від 11.05.2023 року № 94-К під розпис 11.05.2023 року.

За правилами ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За змістом ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, потрібні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором й угодою сторін. Дотримання працівником умов трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку є дотриманням трудової дисципліни.

Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України, умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправним і винним діянням працівника і шкодою, яка настала.

Згідно ст. 131 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Відповідно до п. п. пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності, згідно ст. 134 КЗпП України, є встановлення вини особи, у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбачені ст. 130 КЗпП України.

У пунктах 3 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам роз`яснено, що виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно ст. ст. 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України).

Так, посада, яку обіймав відповідач - керівник відділення, може нести відповідальність у вигляді повної матеріальної відповідальності за завдання майнової шкоди підприємству, факт передачі відповідачу на збереження матеріальні активи підтверджується відповідними актами, які підписані особисто відповідачем.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач повинен нести матеріальну шкоду у зв`язку з порушенням Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки під час виконання своїх службових обов`язків, не зміг зберегти закріплених за ним необоротних активів у кількості 40 одиниць необоротних активів на суму 89 422,48 грн., залишковою вартістю 36 881,75 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду належних та достовірних доказів на підтвердження повернення при звільненні матеріальних цінностей балансоутримувачу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Нова пошта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 11.10.2023 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 131, 132, 134, 135-1, 138 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконання трудових обов`язків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» майнову шкоду у розмірі 36 881 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», 03026, м. Київ, вул. Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 02.05.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко