Справа 556/870/24
Номер провадження 2/556/351/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

В суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що в 2002 році батько позивача ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 , виїхав на постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки в місто Кенневік, округу Бентон, що в штаті Вашингтон.

Перед своїм від`їздом батько дав усне розпорядження, щоб за будинком здійснював нагляд саме позивач, що було відомо брату позивача - ОСОБА_2 . Тож фактично з 2002 року по даний час позивач володіє зазначеним будинком, проводить в ньому ремонтні роботи, обробляє огород, на якому вирощує сільськогосподарську продукцію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача - ОСОБА_3 у 87-річному віці помер в країні свого перебування (в США), та був похований в м. Паско, штат ОСОБА_4 .

Спадкову справу після його смерті не зведено.

З огляду на те, що право власності за життя ОСОБА_3 не оформлялося, то ОСОБА_1 також не звертався до компетентних органів для оформлення спадщини після смерті останнього. Крім цього, у нього не було свідоцтва про смерть батька. Лише в листопаді 2023 року позивачу було передано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ..

Проте, на даний час, виникла потреба в оформленні права власності на зазначене домоволодіння. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Войцехович О.О., однак у оформленні спадщини йому було відмовлено в зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини З огляду на те, що свідоцтво про смерть батька ОСОБА_1 отримав лише через десять з половиною років після його смерті, то по цій причині не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса з приводу оформления спадщини.

Разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже майже 22 роки безперервно та відкрито володіє житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , наявні правові підстави для звернення до суду із цим позовом про визнання права власності за набульною давністю.

Вказаний позов надійшов до суду 26 березня 2024 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Належним чином повідомлений відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього № НОМЕР_1 від 11.09.2023

Згідно погосподарської книги №4 за 2011-1015 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, будинок АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Витягу зі Спадкогово реєстру №75393567 від 11.01.2024, спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , не заведено.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , справжність підписів, яких засвідчено секретарем Антонівської сільської ради Вараського району, ОСОБА_7 , впродовж з 2002 року по даний час здійснює фактичний догляд за будинком та користується земельною ділянкою (садить город, обробляє землю, ремонтує будинок), що належить його покійному батьку ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає встановленими та такими, що не підлягають доведенню обставини заволодіння позивачем житловим будинком в АДРЕСА_1 з 2002 року, а також факт відкритого та безперервного володіння даною будівлею.

Частинами 1, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином, зі змісту вказаної норми вбачається, що задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 334 ЦК України можливе лише за наявності таких умов:

По-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо).

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків.

По-четверте, необхідною умовою є відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

При цьому, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

А як зазначено у висновках, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження№ 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18), при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позивачем доведено наявність всіх вказаних умов, що є підставою для задоволення позову.

З урахуванням сукупності вище вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з 2002 року добросовісно заволодів чужим нерухомим майном житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 і продовжує відкрито та безперервно володіти цим нерухомим майном протягом десяти років, набув право власності на це майно, у зв`язку з чим його позов підлягає до задоволення.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння, що знаходиться за за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку (загальною площею 93,9 м. кв., з яких житлова 22,0 м. кв.) та господарської споруди (сараю).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5 розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : ОСОБА_8 .

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .