УХВАЛА

07 червня 2024 року

м. Київ

справа № 757/31820/19-ц

провадження № 61-6864ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Бориспільський районний суд Херсонської області, про стягнення з Державного бюджету України майнової та моральної шкоди, заподіяної органом влади,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилалася на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування статті 1176 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема подати уточнену касаційну скаргу. Верховний Суд роз`яснив заявниці, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

У визначений строк ОСОБА_1 подано уточнену касаційну скаргу, в якій посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права. Обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Заявниця не наводить перелік постанов, які, на її думку, не враховано судом апеляційної інстанції, лише посилається на постанову Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у цій же справі, якою її касаційну скаргу задоволено та направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Водночас суд зауважує, що врахування/неврахування вказівок Верховного Суду у справі, про перегляд якої не є підставою касаційного оскарження судових рішень згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Виконання зазначених процесуальних вимог має на меті унеможливити використання формального та беззмістовного викладу заявниками підстав касаційного оскарження. Тобто, заявник має не лише навести зміст відповідного пункту згаданих статей процесуального закону, а й викласти належне обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до наведених вище правових норм.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений, в тому числі і за ініціативою суду.

З урахуванням викладеного, Суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги, зокрема уточнити підстави касаційного оскарження із відповідним обґрунтуванням.

Керуючись статтями 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков