Справа № 203/2328/23
Провадження № 2-зз/203/13/2024
УХВАЛА

03.06.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/2328/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

13 січня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення його майбутнього позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Ухвалою від 17 січня 2023 року була задоволена вищевказана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), заборонивши розпоряджатись нею та будь-яким способом відчужувати її; заборонено будь-яким особам та (або) їх законним представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна, в тому числі заборони проведення торгів з відчуження майна, укладення договорів оренди відносно майна, примусового виселення осіб зі спірного майна, вселення осіб до спірного майна, внесення до статутних фондів юридичних осіб щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо квартири АДРЕСА_1 .

28 травня 2024 року позивачем ОСОБА_1 була подана заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 17 січня 2023 року по вказаній вище справі, яка мотивована тим, що підстави для збереження заходів забезпечення позову вже відпали, бо розгляд справи по суті завершений, а рішення суду виконано.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Згідно з приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року у цивільній справі № 203/253/23 було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), заборонивши розпоряджатись нею та будь-яким способом відчужувати її; заборонено будь-яким особам та (або) їх законним представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна, в тому числі заборони проведення торгів з відчуження майна, укладення договорів оренди відносно майна, примусового виселення осіб зі спірного майна, вселення осіб до спірного майна, внесення до статутних фондів юридичних осіб щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у вигляді розписки від 05 листопада 2019 року в розмірі 1 152 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 520 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 08 вересня 2023 року.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з вимогами ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ЄСПЛ у своєму рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Також ЄСПЛ у своєму рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Крім того, при вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» від 17 липня 2008 року Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Разом із тим, у постанові Верховного суду України від 25 травня 2016 року зазначено, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно із вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Приписами п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України забезпечення позову це заходи, які вживаються судом для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що потреба в забезпеченні позову, що зумовлювала його застосування, вже відпала, а рішення суду в даній справі виконано, керуючись принципом верховенства права та непорушності права власності, суд дійшов переконливого висновку про необхідність задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 247, 258-260, 353 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, накладені ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року, у вигляді накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), заборонивши розпоряджатись нею та будь-яким способом відчужувати її; заборони будь-яким особам та (або) їх законним представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна, в тому числі заборони проведення торгів з відчуження майна, укладення договорів оренди відносно майна, примусового виселення осіб зі спірного майна, вселення осіб до спірного майна, внесення до статутних фондів юридичних осіб щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ч.12 ст.153, ст.261 ЦПК України. Оскарження ухвали в апеляційному порядку зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко