19.12.2024
Справа № 642/7867/24
Провадження № 2/642/2080/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів за договором позики.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено таке.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Як передбачено ч.1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання особи підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно з ч. 10 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Аналізуючи зазначені норми права, вважаю, що єдиною офіційною адресою місця проживання особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання та відомості про таке місце проживання мають бути відображені в паспорті або іншому документі, що засвідчує право на постійне проживання в Україні.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 18.12.2024 зроблено запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова.

Як вбачається з інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади м. Харкова відповідач ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим у м. Харкові та за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана позивачем у позовній заяві.

19.12.2024 судом зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з відповіді № 975010 від 19.12.2024 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до підсудності Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26вересня 2022року №217 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25квітня 2022року №75» визначено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних(бойових)дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23вересня 2022року; територія розташування Бердянського міськрайонного суду Запорізької області входить до цього Переліку.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ підсудних Бердянському міськрайонному суду Запорізької області на Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Частина 1 ст.378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами про підсудність, згідно ст.32 ЦПК України, не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, оскільки відповідач зареєстрований на території Бердянського району Запорізької області, належним судом, який відповідно до розпорядження Верховного суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 уповноважений здійснювати розгляд даної справи, є Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, а тому з метою дотримання правил територіальної підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали справи за підсудністю до зазначеного суду.

Керуючись статтями 27, 31, 32, 187, 354, 355 ЦПК України, , суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів за договором позики передати на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (69063, місто Запоріжжя, вулиця Олександрівська, будинок № 6 ).

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п*яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п*яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Вячеслав ПАШНЄВ