Справа № 944/5272/24
Провадження №6/944/49/24
УХВАЛА

23.10.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду і з заявою про визнання судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року у справі № 944/5272/24 таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування заяви зазначає, що 24 вересня 2024 року Яворівським районним судом Львівської області у справі № 944/5257/24 видано судовий наказ яким стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття. На даний момент та на момент звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів діти проживають із нею за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно вона утримує дітей та несе усі витрати, пов`язані із таким утримання, тому у неї відсутній обов`язок сплачувати аліменти батьку. Крім того, спір щодо визначення місця проживання дітей не вирішений, справа перебуває на розгляді Яворівського районного суду Львівської області. Таким чином, оскільки діти проживають із нею, виданий судовий наказ слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не прибула, однак її представник адвокат Куспись Є.А. подав заяву про розгляд справи без участі боржника та її представника, вимоги заяви підтримує.

В судове засідання стягував ОСОБА_2 не прибув, однак подав клопотання у якому просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та розгляд заяви провести у його відсутності. На обґрунтування клопотання зазначив, що обставини, викладені у заяві не підтверджено доказами, зокрема, відсутні докази того, що діти фактично проживають із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . А долучена до заяви довідка до акта огляду МСЕК жодного значення не має для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає заяву у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, додані до неї документи, клопотання стягувача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд встановив, що 24 вересня 2024 року Яворівським районним судом Львівської області у справі № 944/5257/24 видано судовий наказ яким стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи наведене, право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним.

Згідно положень ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені в Цивільному процесуальному кодексі України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, що в даному випадку не встановлено матеріалами справи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/200.

За таких обставин, діюче законодавство не передбачає можливість визнання виконавчого документа про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, у випадку наявності спору батьків щодо місця проживання неповнолітньої дитини.

Із системного аналізу змісту зазначених роз`яснень слід дійти висновку, що до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не відноситься наявність не розглянутого спору про право, яке може вплинути на права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні.

Отже підстав вважати, що наявність спору про визначення місця проживання дитини при видачі судового наказу про стягнення аліментів є самостійною підставою для визнання його, як виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відсутні і інші процесуальні підстави для визнання даного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником не долучено жодних доказів на підтвердження цих обставин, зокрема, того що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

З позовом про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не зверталася, а обставини, на які вона посилається в заяві про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не можуть бути підставою для її задоволення

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити

Керуючись ст. ст.4, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Д.Б. Поворозник