Справа №567/1685/24
Провадження №2/567/558/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.24 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю представника позивачки - адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з її права власності на транспортний засіб - автомобіль марки "Volkswagen Tiguan", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке посвідчується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданим 31.03.2018 р.

Вказує, що її мати ОСОБА_3 за життя не скористалася своїм правом на складення заповіту і такий від її імені не посвідчувався. Спадкова справа після її смерті не заводилась.

Зазначає, що на день смерті її матір ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та інші особи зареєстрованими за вказаною адресою не значаться.

Так як матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому строк для прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті сплив 23.07.2024 року.

Вказує, що зазначений строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, оскільки з 19.07.2024 р. по 25.07.2024 р. вона знаходилася на амбулаторному лікуванні у КНП "Острозька багатопрофільна лікарня" з приводу препателярного бурситу правої нижньої кінцівки.

Окрім того, зазначає, що 24 лютого 2022 року в Україні оголошено воєнний стан та вона добросовісно вважала, що строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого вона зможе оформити свої спадкові права.

Вказує, що вищевказані обставини у своїх сукупності створили для неї об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року замінено первісного відповідача Острозьку міську раду Рівненської області належним відповідачем - ОСОБА_2 , визначено відповідачу строк для подання відзиву на позову заяву.

Представник позивачки - адвокат Кордиш А.А. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що позивачка ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_3 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як з 19.07.2024 р. по 25.07.2024 р. знаходилася на лікуванні у КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» з діагнозом препателярний бурсит нижньої кінцівки, тобто у період відкриття спадщини, що вказує на те, що у неї існували об`єктивні перешкоди і труднощі для звернення із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку за місцем відкриття спадщини у визначений законом термін. Окрім того, позивачка вважала, що в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , окрім її доньки ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 , немає, а тому для реалізації ОСОБА_1 права на спадкування остання змушена звертатися до суду з проханням визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, в поданій на адресу суду заяві визнав позовні вимоги та не заперечував проти визначення ОСОБА_1 додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх матері - ОСОБА_3 . Розгляд справи просить здійснювати у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За змістом ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Суд, заслухавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30.01.2024 року (актовий запис № 61 від 30.01.2024 року) (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з її права власності на транспортний засіб - автомобіль марки "Volkswagen Tiguan", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданим 31.03.2018 р. (а.с.18).

ОСОБА_3 була матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.02.1990 року, відповідно до якого ОСОБА_3 вказана матір`ю позивачки, а ОСОБА_4 її батьком (актовий запис № 1224 від 25.06.1973р.) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 12.09.1995 року, відповідно до якого після укладення шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (актовий запис № 6 від 12.09.1995 р.) (а.с.12, 13).

ОСОБА_3 також була матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 28.07.1977 року, відповідно до якого ОСОБА_3 вказана матір`ю відповідача, а ОСОБА_4 його батьком (актовий запис № 1273 від 28.07.1977р.) (а.с.42).

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються довідкою Острозької міської ради Рівненської області № 1745/03-13-24 від 12.09.2024 р. (а.с.15).

ОСОБА_3 за життя не скористалася правом на складання заповіту і такий від її імені не посвідчувався, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 18.09.2024 року, окрім того спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводилися, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 18.09.2024 року, а відтак заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини після смерті останньої ніким не подавалися (а.с.16-17).

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 17.09.2024р. позивачка ОСОБА_1 з 19.07.2024 по 25.07.2024 знаходилася на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога в КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» з діагнозом - репателярний бурсит нижньої кінцівки (а.с.19).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За положеннями частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 закінчився 23.07.2024р., та позивачка ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не зверталась, таким чином пропустила строк для її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20).

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Законом не визначено чіткого переліку обставин, які можуть бути поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Встановлення критерію поважності такої причини відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України віднесено до дискреції суду, який при розгляді конкретної справи повинен врахувати усі обставини в їх сукупності, що не дали можливості або перешкодили спадкоємцеві прийняти спадщину у встановленому законом порядку та строки.

Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1262 ЦК України та ч.3 ст.1266 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини іншими особами подані не були, заповіту не складено, що підтверджується матеріалами справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що перебуваючи на лікуванні в КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» була позбавлена можливості своєчасно вчинити усі необхідні дії, з якими закон, пов`язує прийняття спадщини, так як перебувала у хворобливому стані та лікувалася у травматолога (діагноз репателярний бурсит нижньої кінцівки), у зв`язку з чим вимушена була тривалий час знаходитися за місцем свого проживання. Окрім того, позивачка добросовісно вважала, що в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану.

Зазначені обставини у своїх сукупності створили для неї об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строки дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалися, зокрема Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 року № 3684-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14.05.2024 року строком на 90 діб, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року № 3891-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 12.08.2024 року строком на 90 діб.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

В подальшому, на підставі постанови КМУ від 09.05.2023 р. №469 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану", пункт 3 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164 був виключений.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З встановлених судом обставин вбачається, що перебування позивачки ОСОБА_1 на лікуванні унеможливило своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини. Також суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею позивачкою заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - 3 місяці. Окрім того, позивачка добросовісно вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», та розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, а інших спадкоємців немає.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Зважаючи на дані обставини, суд визнає поважним пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини.

Відповідач будь-яких заперечень щодо доводів позивачки суду не надав.

Звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом суд розцінює як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів з метою реалізації свого права на спадкування.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, встановленого законом для прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, право позивачки на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 10-13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю у два місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.12.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.