Провадження №2/523/5505/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обов`язків, -

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся представник Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» мука О.А. з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача шкоду у розмірі 280 240,67 грн. та судові витрати у розмірі 4 203,61 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши учасників процесу в підготовчому засіданні, суд вважає, що дана справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Пунктом 12 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, 27 квітня 2012 року Розпорядженням Міського голови № 488/К-01р було призначено ОСОБА_1 на посаду директора установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» ( а.с.9)

15 грудня 2023 року Розпорядженням Міського голови № 1265/К було звільнено ОСОБА_1 з посади директора Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України ( а.с.10)

Відповідно до Наказу Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» № 297-к від 19.12.2023р., на підставі Розпорядження Міського голови № 1265/К від 15.12.2023р., виконання обов`язків директора ОСОБА_1 припинені з 29 грудня 2023 року ( а.с.12)

07 червня 2024 року проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» за період з 01.01.2020 по 29.02.2024 роки, під час якої були встановлені неодноразові порушення, а саме: відповідачу нараховано та виплачено премію у завищеному розмірі: - у грудні 2022 року в сумі 1228,80 грн; - у грудні 2023 року в сумі 3 323,65 грн., чим завдано фінансових втрат УКВ «АГ ОМВ» у вигляді зайво нарахованого та сплаченого ЄСВ на загальну суму 1 001, 54 грн. Крім того, відповідачу безпідставно нараховано та виплачено премію до свят в розмірі 32 571, 44 грн., чим завдано фінансових втрат УКВ «АГ ОМВ» у вигляді зайво нарахованого та сплаченого ЄСВ. Також, було встановлено збільшення на постійній основі норм витрат палива на певні автомобілі без урахування фактичної температури повітря навколишнього середовища, внаслідок чого у 2020 році понаднормово списано палива в кількості 2 676,29 л. на загальну суму 63 938,69 грн. та у 2021 році понаднормово списано палива в кількості 5 916,71 л. на загальну суму 171 010,83 грн., що призвело до втрат фінансових ресурсів УКВ «АГ ОМВ».

Отже, у даній справі спір виник у зв`язку з порушенням відповідачем фінансової дисципліни (безпідставне нарахування та виплата премій) та бездіяльністю відповідача в частині забезпечення належного введення робочих процесів на підприємстві (понаднормове списання палива), що призвело до втрат. Тобто, предметом спору у справі, є стягнення збитків, заподіяних юридичній особі діями її посадової особи, такі спори стосуються дій або бездіяльності відповідача під час здійснення ним своїх повноважень як посадовою особою.

Відповідно до правових позицій викладених в постановах ВП ВС від 26.11.2019 у справі №638/15118/16-ц та від 14.04.2019 у справі №910/12217/19 , суб`єктом на звернення до суду може бути, як юридична особа, так і власник (акціонер, учасник) юридичної особи. Вказана категорія спорів не зараховується до трудових правовідносин і в окремих випадках такі позовні заяви можуть бути подані до посадової особи, яка вже звільнена чи повноваження якої припинено (тимчасове відсторонення). З наведеного слідує, що вказана категорія спорів (похідний позов) є компетенцією господарських судів і має розглядатися за правилами господарського судочинства. Крім цього, наявність трудових відносин між власником (учасником, акціонером) юридичної особи та посадовою особою цієї юридичної особи не впливає на визначення юрисдикції спорів за позовом власника (учасника, акціонера) до такої посадової особи щодо відшкодування збитків, завданих юридичній особі діями або бездіяльністю посадової особи, поданим власником (учасником, акціонером) в інтересах юридичної особи. Такі спори підлягають розгляду господарськими судами відповідно до пункту 12 частини першої статті 20, частини першої статті 54 ГПК України.

Отже, виходячи із предмета та змісту позовних вимог, характеру правовідносин, суб`єктного складу сторін як учасників таких правовідносин,положення ст. 20 ГПК України, суд вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що клопотань від сторін про повернення судового збору не надходило, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 200, 255, 256, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обов`язків- закрити.

Роз`яснити Установі комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» право звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2024 року.

Суддя: