Справа № 203/1191/24
УХВАЛА

09 травня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі», про захист прав споживача, визнання дій протиправними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В поданій 07.05.2024 року заяві позивач просив винести ухвалу, якою забезпечити його позовні вимоги у частині щодо стягнення збитків в сумі 17000 грн. та зобов`язати відповідача безкоштовно відновити електропостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд враховує, що згідно уточненого позову, позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення постачання електроенергії до належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , а також стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просить зобов`язати відповідача безкоштовно відновити електропостачання квартири за зазначеною вище адресою.

Таким чином, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не спрямовані на забезпечення заявлених вимог майнового характеру, а також не свідчать про те, що не вжиття останніх може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення в суду в разі задоволення в подальшому позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними.

Крім того, суд враховує, що позивачем, окрім іншого, заявленого позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення електропостачання в квартирі, сторона відповідача протиправність своїх дій згідно поданого відзиву заперечує. Тому, забезпеченням позову на стадії підготовчого провадження шляхом зобов`язання відповідача відновити електропостачання в квартирі позивача, судом фактично буде надано оцінку та вирішено спір по суті позовних вимог.

В той час, як відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З вказаних підстав судом раніше вже відмовлялось у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача відновити електропостачання.

Стосовно доводів позивача про те, що ним було подано заяву про зміну предмету позову, суд звертає увагу на те, що у вказаній заяві позивачем також заявлено вимогу про припинення дій відповідача щодо відключення постачання електроенергії до квартири АДРЕСА_1 .

Тому, забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача відновити електропостачання в квартирі, до ухвалення рішення, фактично також призведе до вирішення спору по суті.

Щодо поставленого позивачем в заяві питання про забезпечення позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 17000 грн., суд враховує, що позивач не зазначив у який саме спосіб, передбачений ч.1 ст.150 ЦПК України, він просить забезпечити вказані вимоги, не навів будь-яких обгрунтувань та доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог майнового характеру, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

В зв`язку із цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення заяви позивача про забезпечення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.150,151,154258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Ю.Казак