Дата документу 17.10.2024
Справа № 334/1656/24
Провадження № 2/334/1312/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі, у режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 16.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та позичальником, яким є ОСОБА_3 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 16.03.2020 р., що акцептована Відповідачем 16.03.2020 року, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту.

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 16.03.2020 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_3 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № від 16.03.2020 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_3 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 08.02.2024 р.. відповідно до розрахунку заборгованості, становить 76170,00 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 72170,00 грн.;

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48340,00 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 44636,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 заборгованість за договором у розмірі 48340 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право на подачу відзива відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

11 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Черкашин І.І., надав відзив на позовну заяву. Відзив обгрунтований тим, що позивачем до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис або ідентифікатор, яким підписано договір позики належить саме відповідачці та не надано належних доказів того, що відповідачці направлявся один із оригіналів договору, укладеного в електронному вигляді саме у тій редакції, яка надана позивачем у письмовому вигляді до суду. Зазначили, що ставлять під сумнів відповідність оригіналу та вказали, що відповідачка не підписувала та не укладала договір в даній редакції, дійсно отримала грошові кошти у розмірі 4000 грн. від ТОВ «ІНФІНАНС», але на безвідсоткових акційних умовах за оголошенням «Гроші ЗАДАРМА». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваня сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). У матеріалах даної справи виписка по картковому рахунку Відповідача відсутня.

Крім того, представник зазначив, що відсутні будь-які підтвердження отримання Відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Договір позики, Заявки - анкети не містять умов, які б передбачали пролонгацію договору. Заборгованість, яку просить стягнути позивач не узгоджується з додатками, які додані до позовної заяви, зокрема, реєстру боржників до Договору факторингу № 14-07/21 14.07.2021 року, крім того, не додано жодного документа, який підтверджує заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» та розрахунку вищезазначеної суми. Вказав, що нараховувати відсотки можливо лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, отже позивач був вправі нараховувати відсокти лише у період дії строку кредиту, тобто з 16.03.2020 по 13.04.2020 року (за 28 днів у сумі 1960 грн.), починаючи з 14.04.2020 року позивач не був вправі нараховувати відсотки.

Також вказав, що зазначена сума правових витрат, які заявляє позивач є завищеною та необґрунтованою, не доведено, що укладений договір про надання правничих послуг стосується саме цієї справи.

Просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

03.06.2024 року, використовуючи системе «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив до позовної заяви долучена довідка про ідентифікацію, яка підтверджує ідентифікацію відповідача в ІТС Позикодавця та відображає, який саме одноразовий ідентифікатор як аналог електронного цифрового підпису був наданий відповідачу, коли він був наданий та яким чином надісланий відповідачу. Зокрема, 16.03.2020 року відповідачу на номер був надісланий одноразовий ідентифікатор 7j7r2v. Підписанням цього Договору Позичальник підтвердила те, що ознайомлена в повному обсязі із Правилами надання грошових коштів у позику.

Щодо правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 72 170,00 грн. (з яких позивач просить стягнути 44 340,00 грн., що відповідно до п. 1.2. Договору надання позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 16.03.2020 р. по 09.01.2023 р., тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору (16.03.2020 року).

25.06.2024 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Черкашин І.І. надав письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що сума боргу, яка зазначена у позові не відповідає додаткам, не додані документи первинного бухгалтерського обліку на підставі яких було зроблено розрахунок, відсотки нараховані поза межами дії договору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 року, за клопотанням представника позивача було витребувано у АТ "ОЩАДБАНК" виписку по рахунку ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період із 16.03.2020 року по 16.04.2020 року.

26.08.2024 року АТ «ОЩАДБАНК» надав до суду наявну в програмному забезпеченні інформацію щодо руху коштів по банківському рахунку № НОМЕР_3 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 та який відкрито в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я громадянки ОСОБА_3 за період часу, зазначений в ухвалі.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 , в режимі відео конференції, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Надворна О.С. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції підтримала позицію, яка викладена в відзиві та в письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 16.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та позичальником, яким є ОСОБА_3 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 16.03.2020 року, що акцептована Відповідачем 16.03.2020 року, шляхом підписання електронним підписом Відповідача. (а.с.5-10)

Пунктом 7.5 Договору сторони погодили, що підписання Товариством Договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання Договору. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноруч.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що Пропозиція укласти Договір надання позики, Договір позики, Акцепт оферти та Заявка-Анкета на отримання кредиту була підписана відповідачкою саме одноразовим ідентифікатором.

Згідно довідки про ідентифікацію, яка підтверджує ідентифікацію відповідача в ІТС Позикодавця та відображає, який саме одноразовий ідентифікатор як аналог електронного цифрового підпису був наданий відповідачу, коли він був наданий та яким чином надісланий відповідачу, 16.03.2020 року відповідачу на номер був надісланий одноразовий ідентифікатор 7j7r2v.

Суд звертає увагу, що одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-числової послідовності, наданий відповідачу згідно з довідкою про ідентифікацію, повністю співпадає з тим одноразовим ідентифікатором, який проставлений на вказаних вище заявці-анкеті, пропозиції (оферті) та акцепті оферти від 16.03.2020 року.

Крім того, суд звертає увагу, що в даних документах викладені достовірні анкетні дані відповідачки ОСОБА_3 , які були б невідомі стороннім особам, тому враховуючи все вищевикладене, доведено, що відповідач здійснила усі дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно п.п. 1.1.-1.2 Договору, Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ», які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами.

Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Мета отримання кредита для власних потреб. (п.1.3 Договору)

Відповідно п.1.5 Договору, загальний (максимальний розмір) кредитної лінії 20000 грн.

Пунктом 1.6 Договору сторони погодили максимальний строк користування траншем 30 календарних днів, ліміт суми 20000 грн., максимальну відсоткову ставку, яка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %.

Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при

наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Акцептом оферти від 16 березня 2020 року на отримання 1 траншу кредиту згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16 березня 2020 року та Заявки анкети № від 16 березня 2020 року визначені основні умови кредиту (траншу)., а саме Розмір кредиту (траншу) 4000 грн.; Строк користування кредитом (траншем) 29 днів; Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16 березня 2020 року 3 роки. Відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом; Річна відсоткова ставка 638,75 %; Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2030 грн; Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 6 38,75 %.

Щодо позиції представника відповідача, яка звернула увагу, що відповідачка не підписувала та не укладала договір в даній редакції, дійсно отримала грошові кошти у розмірі 4000 грн. від ТОВ «ІНФІНАНС», але на безвідсоткових акційних умовах за оголошенням «Гроші ЗАДАРМА», суд зазначає наступне.

Пунктами 7.1. -7.3 Договору, який як встановлено вище підписано відповідачкою електронним підписом, Позичальник підтверджує, що він самостійно перед укладанням даного Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і які відповідають умовам даного Договору, та погоджується з ними.

Підписанням Заявки-Анкети та/або цього Договору Позичальник підтверджує, що він до укладення даного Договору отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів цього Договору був переданий Позичальнику. Підписанням Заявки-Анкети та/або цього Договору Позичальник підтверджує отримання пояснень Товариства з метою забезпечення Позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття рішення Позичальником щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі.

Також у Договорі надання позики під підписами Сторін міститься застереження наступного змісту: Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує те, що ознайомлений в повному обсязі із Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», розміщеними на веб-сайті Товариства та погоджується з ними в повному обсязі. Дане застереження засвідчене особистим електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, що беззаперечно підтверджує факт ознайомлення відповідача з цими Правилами. Твердження відповідача про ознайомлення та згоду з Правилами у такій редакції також міститься в підписаних нею Пропозиції та Акцепті оферти від 16.03.2020 р. на отримання 1-го траншу кредиту згідно з Заявкою анкетою № від 16.03.2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.03.2020 року.

У відзиві на позовну заяву сторона відповідача ставить під сумнів відповідність долучених до позовної заяви паперових копій електронний доказів їх оригіналам, однак не наводить жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження висловлених сумнівів. При цьому клопотань про витребування оригіналів поданих доказів не надходило.

Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наданою 26.08.2024 року АТ «ОЩАДБАНК» наявної в програмному забезпеченні інформацію щодо руху коштів по банківському рахунку № НОМЕР_3 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 та який відкрито в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я громадянки ОСОБА_3 підтверджено факт виконання ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» умов позики, а саме надання грошових коштів у розмірі 4000 грн.

При цьому суд звертає увагу, що і представник відповідача в судовому засіданні факт отримання грошових коштів у розмірі 4000 грн. не заперечувала.

Отже кредитором було виконано умови договору та надано кредитні кошти, однак відповідач умови договору не виконав у повному обсязі, доказів повернення кредитних коштів суду не надано.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 08.02.2024 року заборгованість відповідачки ОСОБА_3 становить 76 170 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 4000 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 72 170 грн.

Як зазначає позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позовні вимоги заявлені в загальному розмірі 48 340 грн. з яких 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 44 636 грн.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що доданий розрахунок заборгованості є необґрунтованим.

Відповідно до п. 1.2. Договору надання позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами.

Протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватись кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил (п. 1.7. Договору).

З системного аналізу п. 3.5. та 3.6. Договору надання позики та положень п. 7.1. Правил надання коштів у позику вбачається, що зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом (траншем) з відсотковою ставкою 1,75 відсотків від суми кредиту (траншу) за кожен день користування кредитом (траншем), починаючи з дати першого дня прострочення строкового повернення кредиту (траншу) і до дня повного повернення кредиту.

Також, як вбачається зі змісту п. 1.6.та п. 1.7. Договору, ним визначено два окремих строки, які важливо розмежовувати: - строк користування траншем 30 календарних днів, дотримання якого надає можливість позичальнику отримати наступний транш кредиту (п. 1.6.); - строк користування кредитними коштами, наданими окремими траншами в рамках відновлювальної кредитної лінії, обмеженої максимальною сумою 20000,00 грн. 36 календарних місяців з дати укладення Договору (п. 1.7. Договору).

Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 16.03.2020 р. по 09.01.2023 р., тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору (16.03.2020 року).

Отже відсотки були нараховані правомірно та в межах строку користування кредитом.

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, на підставі якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників, що визначені в реєстрі боржників.

Вказаний договір був підписаний сторонами, копія договору містить підписи уповноважених осіб та печатки юридичних осіб.

Згідно додатку №3 до Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року, а саме Реєстру Боржників (номер запису №7532), право вимоги до боржника ОСОБА_3 за договором № передано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу №10-01/2023, на підставі якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до боржників, зазначених у додатках №1 та №3.

Вказаний договір був підписаний сторонами, копія договору містить підписи уповноважених осіб та печатки юридичних осіб.

Згідно додатку №3 до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року, а саме Реєстру Боржників (номер запису №10155), право вимоги до боржника ОСОБА_3 за договором № передано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на загальну суму 76170,00 грн.

Слід також зазначити, що ст. 1080 ЦК України передбачає, що договір Факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідност. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц).

Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» свідчить наявність у Позивача документів кредитної справи ОСОБА_3 , які додавалися представником позивача до позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконала, наявна за вищевказаним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним у розмірі 48340 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога на підставі договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року , який наявний в матеріалах справи.

При цьому суд погоджується, що дійсно договір про надання правничої допомоги за своїм змістом має загальний характер та укладається на надання правничої допомоги не по кожній конкретній справі.

Заявкою на надання юридичної допомоги №130 від 07.10.2024 року та Витягом з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.02.2024 року, який надано представником позивача в заяві 03.06.2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАС АССІСТАНС» погоджено надання послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на суму 13000 грн.

Платіжною інструкцією №413000008 від 09.02.2024 підтверджується факт сплати АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» плати за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги.

Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що дана позовна заява є шаблонною, сплата витрат на правову допомогу у розмірі 7100 грн. за консультацію та правовий аналіз даної справи, складання даної позовної заяви є неспівмірною для таких послуг.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000, 00грн, виходячи з такого.

Перш за все, суд, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору, у спорах такого характеру, за відсутності особливостей кредитного договору судова практика є сталою. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню при складанні позовної заяви спірні правовідносини не передбачають.

Отже, суд дослідивши перелік послуг, наданих адвокатом позивача за договором про надання правової допомоги, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.2,4,12,13,15,76-78,81,141,258,259,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16 березня 2020 року в розмірі 48340,00 грн. (сорок вісім тисяч триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 25.10.2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Баруліна Т. Є.