КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/956/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
за участю: секретаря Матвієвої А.В.
- позивача: ОСОБА_1 ,
- представника позивача: адвоката Оксюти Марини Олександрівни,
розглянувши у підготовчомусудовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
третя особа - Орган опіки та піклування
Київської районної адміністрації Одеської міської ради,
про позбавлення батьківських прав,
встановлення опіки та стягнення аліментів,
08.11.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення аліментів на дитину, позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, в якій позивачка просить суд:
- позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на свою користь аліменти на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошові сумі по 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;
- призначити ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову позивачка стверджує, що вона - ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , за час якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 в неї народилась племінниця - ОСОБА_4 , яка є дочкою її брата.
Як стверджує позивачка, після народження дитини, її брат з співмешканкою переїхали мешкати до неї з чоловіком в квартиру та деякий час мешкали спільно за адресою АДРЕСА_1 .
З самого народження дитини, вона - ОСОБА_1 спільно з чоловіком піклувались про дитину, забезпечують її, підтримують морально та матеріально.
Позивачка вказує, що приблизно через 6-10 місяців після народження дитини, мати - ОСОБА_2 покинула дитини та переїхала мешкати в інше місце, так само й батько дитини, який з`їхав зі спільного місця проживання та перестав піклуватися про дитину.
Додатково позивачка вказує, що окрім ОСОБА_7 , у відповідачки - ОСОБА_2 є ще дві дитини: ОСОБА_8 , приблизно 7 років, яка також не мешкає з матір`ю, а разом з іншими родичами; ОСОБА_9 , якому 1 рік та 8 місяців, який мешкає разом з відповідачем.
З доводів позову, відповідачі перестали піклуватися про фізичний та моральний розвиток дитини - ОСОБА_4 , ніколи не займалися її навчанням, підготовкою до самостійного життя, нехтували медичним доглядом, лікуванням, не спілкувався з дитиною, не цікавились її життям, становленням та розвитком її особистості, не сприяли засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створювали сприятливих умов життя. Під час спільного проживання, відповідач - ОСОБА_3 не брав на себе вирішення питань та проблем пов`язаних з дитиною, а саме з її лікуванням, забезпеченням необхідним речами. За весь цей час, як стверджує позивачка, у ОСОБА_10 та ОСОБА_2 не було жодного наміру спілкуватися з дитиною. Вони жодного разу, з часу проживання дитини з позивачкою, не провідали та не приділили будь-якої уваги до власної малолітньої дочки.
Як вказує позивачка, малолітня дитина не знає своїх батьків та називає матір`ю саме її - ОСОБА_1 , а її чоловіка своїм батьком.
Позивач стверджує, що вона з чоловіком працевлаштована, мають остійний дохід та роботу, що дозволяє забезпечувати дитину усім необхідним та створювати належні умови для виховання, зростання та проживання дитини.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.11.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.
07.12.2023 року до суду від представника позивача надійшли: заява про виклик свідків; клопотання про витребування доказів.
За наслідком розгляду вказаних клопотань, судом 07.12.2023 року без видалення до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача про виклик свідків, а також постановлені ухвали суду, якими задоволені клопотання позивача про витребування доказів, за наслідком чого:
- витребувано з Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради висновок за наслідком розгляду доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доцільність призначення опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України усю наявну інформацію про перетин громадянином України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , державного (митного) кордону України, з зазначенням дат, часу, кордонів, способу і напрямку таких перетинів, починаючи з 2020 року по день надання відповіді до суду.
На виконання вказаної ухвали суду, 10.01.2024 року до суду надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.
10.04.2024 року до суду надійшов висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.04.2024 року за вих. №494-01/11 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .».
24.04.2024 року судом без видалення до нарадчої кімнати було ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання призначене на 14.05.2024 року з`явилась позивачка та представник позивача, які позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Щодо повідомлення відповідачів по справі, суд зазначає наступне.
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Судом було отримано відповіді з відповідного відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та встановлено, що відповідачі:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;
Приймаючи вказане, оскільки відповідачі не мають зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останніх про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказані адреси зареєстрованого місця проживання кожного з відповідачів, які повернуті до суду без вручення з підстав відсутності адресатів за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, відповідачі є належним чином повідомленими про розгляд справи та дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явились до суду без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.
Поряд з цим, судом враховується, що в матеріалах справи наявні копії заяв складених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка подана представником позивача до суду 23.04.2024 року, складені до Служби у справах дітей Одеської міської ради про відсутність заперечень щодо позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та розгляд даного питання за їх відсутності.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання також не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом не встановлені підстави для відкладення судового засідання у відповідності до положень статті 223 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 14.05.2024 року за наявною явкою сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою позивача по справі, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Також, в судовому засіданні 14.05.2024 року судом було здійснено допит свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Заслухавши пояснення позивача, її представника, здійснивши допит свідків, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до наданого до суду акту про проживання, складеного 14.11.2023 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , посвідченого ОСББ «Бригадна 58», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає спільно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за місцем її реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , а також разом з ОСОБА_5 .
У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2018 року.
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Житло в якому зареєстрована ОСОБА_1 та спільно проживає з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, а саме - по частці у тому числі ОСОБА_17 та ОСОБА_6 . кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 18.05.2018 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради.
Позивачка вказує, що вона є тіткою малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає з нею зі свого народження, а батьки малолітньої починаючи з 6-10 місячного віку дитини залишили її, не піклуються про неї, не приділяють жодної уваги дитині, не цікавляться її долею, не приймають участі у вихованні та утриманні, за наслідком чого ухиляються від виконання власних батьківських обов`язків.
Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Статтею 19 СК України передбачено, зокрема у ч.4,5, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
На виконання зазначеної норми СК України, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 08.04.2024 року було надано висновок за вих. №494/01-11, «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відношенні їх малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .».
У відповідності до вказаного висновку, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає зокрема доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З вказаного висновку також вбачається встановленим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Відповідно до довідки від 25 жовтня 2023 року №971 ССД/01-29, наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, відсутня будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання/ перебування малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на території міста Одеси.
Батько малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Надав на електронну адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради письмову заяву, відповідно до якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить розглядати дане питання без його участі.
Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Надала на електрону адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради письмову заяву, відповідно до якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення опікуном малолітньої дитини ОСОБА_1 , та просить розглядати дане питання без її участі.
Також у висновку наявна інформація, що 16 січня 2024 року уповноваженими особами Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради здійснено вихід за фактичним місцем проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_5 , та в присутності провідного спеціаліста Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради Кравчука В.В., ОСОБА_2 надала письмову заяву, в якій вона заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просила суд відмовити в позовних вимогах заявлених позивачем, оскільки на її думку вони безпідставні та вона має намір забрати доньку до себе. Відповідно до вказаної заяви з дитиною вона спілкується за «настроєм» родичів.
Уповноваженими особами Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради здійснено обстеження умов проживання, про що складено відповідний акт від 22 грудня 2023 року, за результатами якого встановлено наступне: родина проживає в приватному одноповерховому будинку, який складається з 4-х кімнат. Умови проживання відповідають середньому рівню. На момент перевірки в будинку було чисто, тепло. Відповідно до акту обстеження умов проживання за цією адресою проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (співмешканець), та її син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Відповідно до характеристики наданої від сусідів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 відносно ОСОБА_1 , за фактичним місцем проживання вказана особа характеризується позитивно, дитину виховує в любові, повазі, справедливості, турботі. Повністю виконує обов`язки матері по відношенню до дитини - ОСОБА_4 . Відповідно до показів сусідів, ОСОБА_2 , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 , малолітньою ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з 30 березня 2020 року по 01 січня 2021 року. За час проживання ніяким чином себе не проявляла, а з 07 січня 2021 року покинула дитину та ніколи більше за вказаною адресою не з`являлася. Батько дитини - ОСОБА_3 , ніколи не мешкав разом з ОСОБА_1 та малолітньою донькою ОСОБА_4 за вказаною адресою, його ніколи не бачили з дитиною та родиною ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про хрещення дитини від 18 липня 2020 року, виданого Православною парафією свято Мартєматдалинівської церкви м. Одеси Одеської області Української православної церкви, ОСОБА_1 , є хрещеною матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з заявою ОСОБА_1 , вона являється біологічною тіткою по лінії батька по відношенню до малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З висновку вбачається, що за малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено проведено спостереження, за результатами якого встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та малолітньою дитиною склалися теплі та довірливі стосунки, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.02.2024 № 05/2010/1.
22 листопада 2023 року уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_4 . Зі слів дитини вона любить свою мати та батька. Вони разом гуляють на дитячому майданчику, парках, відвідують кінотеатр. Своїми батьками дитина називає ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Згідно з інформацією, наданою Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка № 4» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 04 січня 2024 року № 01-31/11, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» ДОЗ ОМР з народження. Декларація укладена з лікарем - педіатром ОСОБА_21 . Останній візит до лікаря - педіатра відбувся 07 листопада 2023 року в супроводі тітки ОСОБА_1 . Всі призначення та рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі. Дитина щеплена за віком, згідно національного календаря щеплень в Україні.
Дані обставини також підтверджуються наданою представником позивача до суду довідкою Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка № 4» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 02 лютого 2024 року № 01-31/68, згідно з якою, декларація відносно дитини з лікарем - педіатром ОСОБА_21 укладена матір`ю дитини ОСОБА_2 . Засвідчено, що з моменту народження і до восьми місяців при відвідуванні лікарів, дитину супроводжувала мати - ОСОБА_2 , інколи ще в супроводі ОСОБА_1 . З восьмимісячного віку дитини і по теперішній час дитину супроводжує при відвідуванні лікарів тільки - ОСОБА_1 .
У висновку зазначено, що Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила про відсутність житла, майна у малолітньої ОСОБА_4 , на праві власності або користування, що підтверджується довідкою від 23 лютого 2024 року №05/2010/3.
Служба у справах дітей Одеської міської ради також повідомила, що у малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідна сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка проживає разом із тіткою, зі сторони батька, та рідний брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який проживає разом з матір`ю - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою від 23.02.2024 року №05/2010/4.
Інформація про наявність у малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору про відкриття рахунку в установі банку, відсутня, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.02.2024 року №05/2010/2.
Органом опіки та піклування у висновку зазначено, що в ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , наполягала на задоволенні своєї заяви. Повідомила, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею з народження. Коли дитині було вісім місяців мати дитини - ОСОБА_2 , зібрала свої речі і без будь-яких пояснень пішла з родини, тим самим фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Де знаходиться біологічний батько дитини їй невідомо, зв`язок з ним відсутній. Також, ОСОБА_1 повідомила, що свою страшу доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_2 також залишила на рідну тітку свого чоловіка від попереднього шлюбу. ОСОБА_1 зазначила, що мати дитини ОСОБА_2 , неодноразово погоджувалась надати нотаріально посвідчену заяву, в якій би вона була не проти позбавлення її батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини, проте згодом вона змінювала свою думку.
Приймаючи вищевикладені в сукупності обставини, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради дійшов у вказаному висновку від 08.04.2024 року за №494-01/11 до вищевикладеного висновку про доцільність позбавлення батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Надаючи оцінку вказану висновку, судом враховується висновок Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року по справі №559/1215/19-ц (провадження № 61-8348св22), відповідно до якого, Висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо.
Під час розгляду справи, сторони по справі у тому числі відповідачі не оспорювали вищевказаний висновок, не спростовували обґрунтованість або повноту висновку, не надавали жодних доказів в спростування вищевикладених обставин, підтверджених належними і наявними в матеріалах справи доказами.
Також судом приймається, що викладені у висновку органу опіки та піклування обставини та висновку узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, не суперечать один одному.
За наслідком чого, суд вважає, що висновок Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.04.2024 року за №494-01/11 є повним, обґрунтованим, всебічним, його висновки ґрунтуються на наявним в матеріалах справи доказах, за наслідком чого приймається судом як належний, достовірний, достатній і допустимий доказ.
Під час розгляду справи, судом також за клопотанням сторони позивача було здійснено допит свідків, за наслідком чого отримані наступні свідчення:
- громадянка ОСОБА_11 , допитана в судовому засіданні 14.05.2024 року в якості свідка, надала свідчення, що вона є кумою ОСОБА_1 . Свідок підтвердила, що малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , з народження проживає у квартирі ОСОБА_1 . Коли дитини виповнилось біля восьми місяців, матір - ОСОБА_2 залишила дитину проживати і виховуватись у ОСОБА_1 , після чого повним вихованням і матеріальним забезпеченням дитини займається ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що з моменту того, як ОСОБА_2 залишила дитину у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідок більше не бачила, будь-яка інформація про неї відсутня. Свідок засвідчила, що малолітня дитина ОСОБА_4 звертається до ОСОБА_1 як до матері.
- громадянка ОСОБА_23 , допитана в судовому засіданні 14.05.2024 року в якості свідка, надала свідчення, що вона є подругою ОСОБА_1 з дитинства. Свідок підтвердила, що малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , з народження проживає у квартирі ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що матір дитини - ОСОБА_2 бачила декілька разів, останній з яких був коли дитині виповнилось 4 місяці. Більше матір дитини, як і батька дитини, вона не бачила. Свідок підтвердила, що повним вихованням, матеріальним утриманням і розвитком дитини займається ОСОБА_1 , спільно зі своїм чоловіком. Під час спільних зустрічей, свідок зазначила що дитина звертається до ОСОБА_1 як до матері.
Надаючи оцінку вказаним свідченням свідків, судом враховується, що вони не суперечать, а навпаки узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані стороною відповідачів, за наслідком чого приймаються судом як докази.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачами здійснюються будь-які дії з виховання та утримання власної малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на підтвердження того, що останні цікавляться її життям і розвитком, піклуються про її фізичний, духовний і моральний розвиток, майбутнім, здійснюють дії спрямовані на утримання власної дитини та в її інтересах, матеріали справи не містять та відповідачами до суду не надані.
При вищевикладених обставинах, дослідивши та надавши оцінку усім доказам наявним в матеріалах справи в цілому, так і кожному доказу окремо, виходячи як з найкращих інтересів малолітньої дитини, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не виконують покладені на них обов`язки з виховування малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надають забезпечення дитині, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до власної малолітньої дочки, за наслідком чого наявні правові підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з положеннями статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.
Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.
Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до статті 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.
При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.
Як вже судом встановлено, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з народження проживає разом з ОСОБА_1 .
У висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 08.04.2024 року за №494-01/11 наявна інформація, що відповідно до відомостей про опікуна, піклувальника від 18 грудня 2023 року № 1501-671 Служби у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , перебуває на обліку з числа осіб кандидатів в опікуни.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 листопада 2023 року, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської у Київському районі за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житло розміщене на першому поверсі двоповерхового будинку, складається з трьох кімнат. Загальна площа 76,5 кв.м., житлова 39,5 кв.м. Квартира знаходиться в стані ремонту. На стінах фарба, на підлозі лінолеум, в санвузлі плитка, АГВ, в наявності пральна машина. Для виховання та розвитку дитини створено сприятливі умови, для дитини відведена окрема кімната в якій є ліжко, стіл для навчання, одяг в достатній кількості, іграшки, книжки.
Згідно з висновком Центру соціальних служб Одеської міської ради від 18 жовтня 2023 року № 04/01-3593, ОСОБА_1 повністю здатна до самообслуговування, знаходиться у стабільному емоційному стані, урівноважена. Відсутні ознаки девіантної поведінки. Родина мешкає в окремій трьох кімнатній квартирі з усіма зручностями.
Відповідно до висновку про стан здоров`я заявника від 09 листопада 2023 року № 868, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинно медико-санітарної допомоги № 2» Одеської міської ради Департаменту охорони здоров`я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за станом здоров`я здатна виконувати обов`язки опікуна.
Згідно з довідкою наданою Комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я від 07 листопада 2023 року № 400, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку не значиться.
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради про проходження психіатричного огляду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за результатами огляду без проявів психічних оглядів.
Відповідно до скороченого витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» серії ВР № 001700538, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на території України станом на 01 листопада 2023 року незнятої чи непогашеної судимості не має.
Згідно з довідкою від 04 грудня 2023 року № б/н наданою Приватним підприємством «Таврія Плюс», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , працює на посаді продавця - консультанта за основним місцем роботи, з окладом згідно штатного розкладу у розмірі 6950,00 гривень. За період своєї сумлінної праці зарекомендувала себе як порядний, відповідальний працівник, має організаторські здібності, до колег відноситься з повагою. Розуміє сучасні методи управління персоналом та організацією, знання електронного урядування. Шкідливих звичок не має. Судимість відсутня. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. В цілому характеризується виключно з гарної сторони, як працівник.
ОСОБА_5 , як чоловік ОСОБА_1 , надав письмову заяву, відповідно до якої він не заперечує щоб його дружину було призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у вищевказаному висновку від 08.04.2024 року за №494-01/11 дійшов до висновку та вважає доцільним призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи викладене в цілому, особисте бажання позивачки та те, що вона має власне житло, позитивно характеризується, тривалий час опікується, виховую та утримує дитину, що підтверджується відповідними доказами, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, виходячи з найкращих інтересів дитини, суд вважає позов в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що згідно з вищевказаними встановленими обставинами вбачається, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей, якою в свою чергу не надається матеріальна допомога на їх утримання, враховуючи положення ст. 166, 180, 183СК України, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з кожного з відповідачів аліменти на користь ОСОБА_1 на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо розміру аліментів, враховуючи, що заявлений позивачем розмір є меншим ніж гарантований законодавством мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з кожного з відповідачів аліментів на малолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_16 .
Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що у відповідності до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Суд задовольняє позов виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.
Рішення зі спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 року "Про судове рішення".

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, надаючи оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення останніх батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над неї опіки, призначивши опікуном дитини - ОСОБА_1 та стягнення з відповідачів аліментів на малолітню дитину, є обґрунтованим, викладені позивачем обставини знайшли свої підтвердження, за наслідком чого позов підлягає частковому задоволенню у вищевикладений спосіб.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява №33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

З урахуванням задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесенні останньою витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3220 гривень 80 копійок, шляхом стягнення з кожного з відповідача на користь позивача по 1610 гривень 40 копійок.

Також, враховуючи, що позивач під час звернення до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. в межах заявленої вимоги про стягнення аліментів, з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі по 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 1-18, 69, 76-89, 141, 229-230, 211, 263-265, 280-282, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180-182, 184, 243, 244 СК України, ст. ст. 55, 58, 60, 63 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 9), про стягнення аліментів на дитину, позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, батьківських прав у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_4 , опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_16 .

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий КалініченкоЛ.В.