Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2024 р. Справа153/1305/24

Провадження2/153/322/24-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області, про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області, про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: вона ОСОБА_1 являється співвласником 9/20 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння має спільну межу та паркан з домоволодінням відповідача, який проживає по АДРЕСА_1 . Так в 2022 році відповідач збудував між його та її домоволодінням паркан довжиною 17,6 м та середньою висотою 2,28 м на відрізку довжини 8,9м висотою 2,35 м та на відрізку довжиною 7,8 м висотою 2,98 м. Паркан, який встановлено біля прибудови на відрізку довжиною 7,8 м висотою 2,98 м повністю перешкоджає попаданню денного світла у дві кімнати її домоволодіння, що суттєво унеможливлює користування даними кімнатами. Це впливає на відсутність психологічного та фізичного комфорту. Також у домоволодінні відповідача на відстані менше 6 метрів від будинку розташований вольєр з собаками, тривалий час дані тварини створюють нестерпні умови для її проживання та її родини. Собака часто виє, в тому числі і в нічний час, постійно присутній запах собачих екскрементів, особливо в теплу пору року, вона не має можливості відкрити вікна для провітрювання в кімнатах. На її усні прохання та письмові звернення до відповідача, щоб знизити паркан до 2 метрів та перенести вольєр в інше місце не принесло жодного результату. Вона неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування, а саме до Ямпільської міської ради для сприяння у вирішення питання порушення відповідних правил добросусідства. отримала підтвердження факту не добросусідства зі сторони відповідача. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні належним домоволодіння по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 зменшити висоту паркану по всій довжині паркану до 2 метрів. Усунути їй перешкоди у користуванні належним домоволодіння по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 перемістити вольєр для собак та саму тварину у домоволодінні по АДРЕСА_1 на відстань не менше 15 метрів від будинку ОСОБА_1 .

Відповідачем надано суду відзив наступного змісту: звертає увагу суду на те, що він не є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на час звернення позивача з даним позовом до суду. У зв`язку із чим, він є неналежним відповідачем. Щодо заявлених позовних вимог вважає, що вони є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених в позові. Позивач вказує, що розмір паркану чинить їй перешкоди, однак жодних доказів щодо розміру паркану, окрім акту від 06 березня 2023 року, відповідно до якого заміри були проведені без його часті та не спеціалістами, які мають відповідні дозволи на здійснення таких замірів та відповідним сертифікованим приладом. З фото таблиць взагалі незрозуміло, що це за паркан, де він знаходиться. Жодних доказів, що паркан перешкоджає інсоляції чи чинить інші перешкоди в користуванні земельною ділянкою та домоволодінням позивач не надав. Посилання позивача на факт неприємних запахів від вольєру з собаками, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б вказували на порушення санітарних норм вольєром. З урахуванням вищевикладеного, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Самара В.О. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник позивача вказав, що відповідач в підготовчому судовому засіданні мав надати докази про те, що він є неналежним. В рамках підготовчого судового засідання не було проінформовано позивача про наявність іншого власника. Оскільки в ході розгляду справи відповідачем та його представником не надано жодних доказів про те, що відповідач є неналежним, тому ОСОБА_4 слід вважати належним відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Педставник відповідача адвокат Снітко В.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що станом на час звернення позивача до суду з позовом відповідач ОСОБА_4 не являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок він подарував дітям. У зв`язку із чим, ОСОБА_4 є неналежним відповідачем.

Свідок ОСОБА_5 є чоловіком позивача за даним позовом. Вказав, що ОСОБА_4 побудував паркан з порушенням ДБН. Висота найнижчої точки паркану становить 2,35 м, а висота найвищої точки паркану становить приблизно 2,97 м чи 3 м. Він самостійно здійснював заміри висоти паркану лінійкою, метром та брав штангель. Через високий парка немає світла в кімнатах його будинку. ОСОБА_4 побудував вольєр для собак в межу з його літньою кухнею. Собаки ОСОБА_4 бігають по подвір`ю, по вольєру і пригають на сітку. Відповідач розводить собак, чим приносить незручності в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 живе у даному житловому будинку. Навіть якщо ОСОБА_4 і не є власником земельної ділянки на час звернення його дружини до суду, він все одно має відповідати з даним позовом, оскільки саме він побудував даний паркан.

З досліджених судом письмових доказів встановлено :

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2022 року та з копії Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №312933329 встановлено, що ОСОБА_1 належить право власності на 9/20 часток житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

З копії Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №335282077 встановлено, що ОСОБА_1 належить право спільної часткової власності на 9/20 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0218, загальна площа якої 0,0897 га (а.с.17).

З копії Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №311445332 встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору дарування належить право спільної часткової власності на 11/20 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 (а.с.18).

З копії Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №335282414 встановлено, що ОСОБА_6 належить право спільної часткової власності на 11/20 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0218, загальна площа якої 0,0897 га (а.с.16).

З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 та ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000 га кадастровий номер :01:011:0208 по АДРЕСА_2 межує із земельною ділянкою позивача (а.с.30-60).

З копії рішення Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 та ОСОБА_1 » від 26 травня 2023 року встановлено, що була затверджена вищевказана технічна документація. Була передана безкоштовно у спільну часткову власність земельна ділянку з кадастровим номером :01:011:0218 площею 0,0897 га ОСОБА_1 в розмірі 9/20 частки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.29).

З копії акту від 06 березня 2023 року встановлено, що комісією було проведено обстеження земельної ділянки та встановлено наступне: ОСОБА_4 не привів у відповідність паркан на відрізку довжиною 17,6 м та середньою висотою 2,28 м на відрізку довжиною 8,9 м та висотою 2,35 м та на відрізку довжиною 7,8 м висотою 2,98 м. Паркан, який встановлено біля прибудови на відрізку 7,8 м висотою 2,98 м повністю перешкоджає попаданню денного світла в дві кімнати (а.с.8).

З відповіді на звернення ОСОБА_5 «Про розгляд звернення ОСОБА_5 » від 12 жовтня 2023 року №77-В встановлено, що в ході перевірки було виявлено порушення дотримання санітарного законодавства, факт розташування вольєрів для собак на відстані приблизно 6 метрів до будинку та впритул до господарської будівлі. Представниками Ямпільської міської ради було винесено попередження про усунення причин, що спричиняють вчиненню порушення санітарних норм законодавства, а саме було рекомендовано перенести вольєр для собак на відстань не менше 15 м від житлового будинку. Також зазначено, що всі приблизні заміри сусідського паркану було провадено та описано в акті від 06 квітня 2023 року, а для більш точних вимірів необхідно сертифіковані прилади та відповідний спеціаліст (а.с.7).

З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року встановлено, що ОСОБА_4 станом на 27 жовтня 2022 року був власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійснення права користування земельною ділянкою (а.с.9-13).

Фотознімки паркану суд не приймає до уваги, оскільки вони є недостатнім доказом та не підтверджують, що паркан який зображено на фото належить відповідачу та його висота перевищує ДБН (а.с.61-67).

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує принцип поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Згідно з частинами першою і другою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2).

В ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_4 був власником земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 27 жовтня 2022 року. Проте матеріали справи не містять жодних доказів того, хто являється власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , станом на 13 серпня 2024 року, тобто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Як випливає зі змісту ст.ст.51,175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.51 ЦПК України та з урахуванням ч.5 ст.12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п.1 ч.1 ст.189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Відповідно до ч.1,2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Окрім цього, у відзиві відповідачем було зазначено, що він не являється власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під час підготовчого судового засідання, судом було роз`яснено позивачу та її представнику право заявити суду клопотання та проведено інші підготовчі дії, передбачені ч.2 ст.197 ЦПК України.

В ході підготовчого судового засідання стороною позивача не було заявлено клопотань ні про витребування інформації щодо власника домоволодіння по АДРЕСА_1 , ні про заміну неналежного відповідача. Таким чином, позивач не скористався своїми процесуальними правами, які передбачені ЦПК України.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81,83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

В ході розгляду справи, позивачем не надано доказів, що станом на час звернення її до суду, відповідач являвся власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . Відтак позивачем не доведено, що ОСОБА_4 є особою, на яку згідно із законодавством може бути покладено обов`язок з усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав недоведення позивачем наявності у відповідача обов`язку відповідати за даним позовом.

Відповідно до правил ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку із повною відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області, про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий М.М.Дзерин