Дата документу 10.05.2024
Справа № 316/574/14-ц
Провадження № 2-в/334/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., за участю секретаря Цілінко А.С.

розглянувши ухвалу Ленінського районного суду від 22 квітня 2024 року про ініціювання розгляду справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за заявою АТ «Сенс Банк», стягував: АТ «Укрсоцбанк», боржник ОСОБА_1 , інша особа: Відділ примусового виконання рішень у Запорізької області ПМУ МЮ (м.Одеса) про заміну сторони виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В:

22.04.2024 року представник Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариства «СЕНС БАНК» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 року по цивільній справі № 316/574/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюка О.М. ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження по справі №316/574/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з тим, що матеріали цивільної справи №316/574/14 Енергодарського міського суду Запорізької області за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Ленінського районного суду м. Запоріжжя не передавались, розгляд заяви про заміну стягувача за відсутності матеріалів судового провадження є неможливим.

Відповідно доч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Енергодарського міського суду Запорізької області на Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Місто Енергодар Запорізької області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися] бойові дії або тимчасово окупованих Російської Федерацією станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, Енергодарський міський суд Запорізької області станом на час розгляду даної справи знаходиться на території, яка не контролюється органами влади України, дані про передачу справ, що перебували в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області, в тому числі й цивільної справи №316/574/14, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя відсутні.

Відповідно, на даний час є підстави припускати, що цивільна справа №316/574/14 є втраченою.

Отже, для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження необхідно відовити втрачене судове провадження у справі № 316/1962/20.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченої ухваленням рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2014 року.

Згідно зі ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1)частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2)документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5)відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6)дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно--телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом встановлено, що 11.03.2014 року до Енергодарського міського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом (головуючий по справі суддя Ткаченко І.М.).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.03.2014 р. відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2014 р.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2014 р. позов задоволено.

Електронні копії судових рішень направлені до ЄДРСР та є відмітки про набрання ними законної сили.

Згідно інформації, зазначеній в обліково-статистичній картці цієї справи автоматизованої системи документообігу Енергодарського міського суду Запорізької області: у вкладці «Апеляційний розгляд» є інформація щодо подання 05.07.2017 р. відповідачем ОСОБА_1 апеляційної скарги по цій справі та направлення справи до апеляційного суду. Є відмітка про часткове скасування 02.08.2018 р. рішення суду першої інстанції; у вкладці «Касаційний розгляд» є інформація щодо подання відповідачем ОСОБА_1 касаційної скарги по цій справі та направлення справи 01.11.2018 р до касаційного суду. Також є відмітка про залишення без змін постанови апеляційного суду 21.05.2020 р.; у вкладці «Інші відомості» є інформація про видачу двох виконавчих листів та дату передачі справи до архіву суду - 17.06.2020 р.

Відповідно до ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити.

Відповідно ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Енергодарського міського суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності за Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Цивільні справи, що перебували в Енергодарському районному суду Запорізької області у зв`язку із зміною підсудності на зберігання до Ленінського районного суду м.Запоріжжя не надходили.

Таким чином в межах своєї компетенції Ленінський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Енергодарського міського суду Запорізької області, а по справах, у яких Енергодарським міським судом Запорізької області ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, - вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення та виконавчого документа, питання, пов`язані із виконанням судового рішення, інші питання за наявності процесуальних підстав.

За таким обставин суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №316/574/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закінченого ухваленням рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 494 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в частині змісту рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2014 року, постанови Запорізького апеляційного суду від 02.08.2018, постанови Верховного Суду від 21.05.2020 у цивільній справі №316/574/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором Вважати встановленим зміст відновленого рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року по цивільній справі №316/574/14-ц (повний текст) в такій редакції:

«Справа № 316/574/14-ц

Провадження № 2/316/389/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І.М.,

при секретарі: Лохматова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Укрсоцбанк» уточнивши позовні вимоги звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 04.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Енергодарського відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк» Коробейченка О.О. та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 31208А130-К.

14.06.2010 року на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору, банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 22151 доларів США, зі сплатою відповідачем 9,00 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03.08.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах,що передбачені кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.08.2008 року, було укладено договір застави № 31208А130-З між банком та відповідачем.

Відповідно до п. 1.1.1 договору застави, предметом застави є рухоме майно, а саме; автомобіль марки «CHEVROLET EPICA LF69K; № кузова НОМЕР_1 ; державний номерний знак НОМЕР_2

04.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, було укладено договір поруки № 31208А130-П між банком та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2.1.1.договору поруки, порукою забезпечено виконання наступних зобов`язань:

-погасити основну суму заборгованості за договором кредиту № 31208А130-К від 04.08.2008 року;

- сплатити нараховані відсотки відповідно до положень договору кредиту № 31208А130-К від 04.08.2008 року;

- сплатити можливі штрафні санкції за порушення умов кредитного договору № 31208А130-К від 04.08.2008 року;

- відшкодувати витрати, пов`язані з пред`явленням і отриманням виконання за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року, та збитків, завданих порушенням позичальником своїх обов`язків за договором;

- інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року, склалася заборгованість у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 231597 грн.58 коп., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом становить 16591 доларів США 92 центи, що в гривневому еквіваленті складає 188438 грн.;

- заборгованість за відсотками становить 2431 доларів США 74 центів, що в гривневому еквіваленті складає 27617,89 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 1133 доларів США 16 центів, що в гривневому еквіваленті складає 12869,53 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 235 доларів США 24 центи, що в гривневому еквіваленті складає 2671,64 грн.;

Посилаючись на статті ЦК України та на умови кредитного договору, позивач просить суд:

стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29.04.2014 року складає 231597 грн. 58 коп.

- стягнути солідарно з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1551 грн. 55 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, і надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, просять розглянути справу у їх відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Енергодарського відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк» Коробейченка О.О. та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 31208А130-К.

14.06.2010 року на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору, банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 22151 доларів США, зі сплатою відповідачем 9,00 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03.08.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах,що передбачені кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.08.2008 року, було укладено договір застави № 31208А130-З між банком та відповідачем.

Відповідно до п. 1.1.1 договору застави, предметом застави є рухоме майно, а саме; автомобіль марки «CHEVROLET EPICA LF69K; № кузова НОМЕР_1 ; державний номерний знак НОМЕР_2

04.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, було укладено договір поруки № 31208А130-П між банком та ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що ізборник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимогам закону.

Так, позовні вимоги підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.5-6), копією договіру кредиту № 31208А130-К від 04.08.2008 року (а.с.12-14), копією договору застави № 31208А130-З від 04.08.2008 року (а.с.17-19), копіє договору поруки № 31208А130-П (а.с.21-22).

Керуючись ст.ст. 3,10,11,214,215 ЦПК України, ст. 526, 527, 554, 629, 1049,1050 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», адреса знаходження: м. Київ, вулиця Ковпака,29 ( МФО 300023, , п/р НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29.04.2014 року складає 231597 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», адреса знаходження: м. Київ, вулиця Ковпака,29 ( МФО 300023, , п/р НОМЕР_5 ) судовий збір у сумі 1551 грн. 55 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Ткаченко»

«Апеляційний суд Запорізької області

Єдиний унікальний номер 316/574/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Ткаченко І.М.

Номер провадження 22-ц/778/178/18 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

за участю секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Енергодарського відділення Запорізької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Коробейченка О.О. та фізичною особою ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 31208А130-К.

14.06.2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 22151 доларів США, зі сплатою відповідачем 9,00 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03.08.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

04.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено договір поруки № 31208А130-П між банком та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.1 цього договору ОСОБА_1 зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій ( пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту від 04.08.2008 року.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року, заборгованість склала у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 231597,58 грн., яка складається з наступного:

-заборгованість за кредитом становить 16591 долар США 92 центи (188438 грн.)

-заборгованість за відсотками становить 2431 доларів США 74 центи (27617,89 грн.)

-пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 1133 доларів США 16 центів (12869,53 грн.)

-пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 235 доларів США 24 центи (2671,64 грн.)

На підставі викладеного, позивач уточнивши позовні вимоги просив суд, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29.04.2014 року складає 231597,58 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в розмірі 20392 .05 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29.04.2014 року складає 231597 грн. 58 коп, та судовий збір в розмірі 1551.55 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скаксуати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, тому є підстави для стягнення з нього та поручителя у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в повному обсязі .

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитсь.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Енергодарського відділення Запорізької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Коробейченка О.О. та фізичною особою ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 31208А130-К (а.с. 12-14).

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 22151 доларів США, зі сплатою відповідачем 9,00 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення до 20 числа кожного місяця та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03.08.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Факт надання кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № ав/4485369 від 05.08.2008 року (а.с. 10, 11).

14.06.2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником (а.с. 7-8).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.08.2008 року укладено договір застави № 31208А130-З між банком та відповідачем (а.с. 17-19).

Відповідно до п. 1.1 договору застави, предметом застави є рухоме майно, а саме автомобіль марки «CHEVROLET EPICA LF69K»; № кузова НОМЕР_1 ; державний номер НОМЕР_2 .

04.08.2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено договір поруки № 31208А130-П між банком та ОСОБА_1 (а.с. 21-22). Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, можливих штрафних санкцій ( пені, штрафу), у розмірі та в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту від 04 серпня 2008 року.

Додатковою угодою № 2 від 21.03.2011 року, яка укладена між позивачем та ОСОБА_2 , внесено зміни до кредитного договору та вказано - встановити погашення залишку кредитної заборгованості, починаючи з дати укладення Договору 20 (включно) числа кожного місяця згідно з графіком, відповідно до якого сума щомісячних платежів з 2012 року збільшена до 377,09 доларів США (а.с. 16).

Додатковою угодою № 2 від 21.03.2011 року, яка укладена між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , внесено зміни до договору поруки, а саме зміно редакцію п.п. 2.1.1.2.1.2, відповідно до якого повернення кредиту в сумі 22151,00 доларів США здійснювати за графіком відповідно до якого сума щомісячних платежів з 2012 року збільшена до 377,09 доларів США (а.с. 23).

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року, заборгованість склала у розмірі 20392 доларів США 05 центів, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 231597,58 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом становить 16591 долар США 92 центи (188438 грн.)

- заборгованість за відсотками становить 2431 доларів США 74 центи (27617,89 грн.)

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 1133 доларів США 16 центів (12869,53 грн.)

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 235 доларів США 24 центи (2671,64 грн.) (а.с. 87-88).

09 грудня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимоги про погашення поточної та простроченої заборгованості, які відповідачами не виконані (а.с. 31-32).

11 березня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 2-4).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 212 - 215 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції в частині задоволення вимог позовний вимог ПАТ « Укрсоцбанк» до поручителя ОСОБА_1 про солідарне стягнення з неї та позичальника кредитної заборгованості в обсязі зазначеному в позові..

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України, визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, якщо кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому у такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

У справі, яка переглядається, суд не врахував, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком погашення кредиту та процентів), а за договорами поруки відповідальність поручителів установлена у такому ж розмірі, у такий строк і в такому порядку, як у кредитному договорі; не з`ясував: чи пред`явив банк вимогу до поручителів у межах шести місяців за кожним місячним платежем.

Як вбачається з розрахунку наданого Банком ( а.с. 5-6) останній платіж за кредитом (сумою основного зобов`язання) був здійснений в липні 2009 року.

Кінцевий термін повернення основної заборгованості встановленол до 03 серпня 2015 року.

До суду із вказаним позовом ПАТ « Укрсоцбанк» звернувя 11.03.2014 року, тобто в межах дії кредитного договору.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 11.09.2013 року по 28.04. 2014 року, тобто за шість місяців звернення до суду становить: за кредитом -16591.92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 188438 грн., за відсотками в розмірі- 954.04 дол. США, що еквівалентно 10883.77 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту- 773.63 дол. США, що еквівалентно 8825.64 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків- 166.97 дол. США, що еквівалентно 1904.81 грн. ( а.с. 220-221).

Власних розрахунків суми заборгованості відповідачі суду не надали.

Суд першої інстанції, стягуючи суму кредитної заборгованості в солідарному порядку, не врахував того, що поручитель несе солідарну відповідальність із позичальником лише за ті порушення, що виникли до спливу шестимісячного строку, який передував настанню строку виконання щомісячного зобов`язання, у зв`язку із чим, в даному випадку, солідарна відповідальність ОСОБА_1 по сплаті процентів за користування кредитними коштами обмежується таким строком і становить 954.04 дол. США, що еквівалентно 10883.77 грн., які нараховані за період з 11.09.2013 року до моменту звернення до суду із вказаним позовом ( 11.03.2014 року), пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 8825.64 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1904.81 грн.

У зв`язку з збільшенням позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» від 27.04.2014 року вищезазначена заборгованість нарахована з 11.09.2013 року по 29.04.2014 року ( а.с.95-96).

Встановивши те, що пред`явлений до поручителя у березні 2014 року, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03 серпня 2015 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, ПАТ «Укрсоцбанк» позов про стягнення усієї суми тіла кредиту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_1 в цій частині не припинилася, а тому вона несе відповідальність перед позивачем за порушення зобов`язання ОСОБА_2 в цій частині в солідарному порядку.

Відповідачі як солідарні боржники відповідають в межах загальної суми кредитної заборгованості в розмірі 18486.56 доларів США, що еквівалентно 210896.32 грн., при цьому в розмірі 1477.7 доларів США за нараховані проценти, пеню в розмірі 4810.72 грн. в межах строку позовної давності, однак поза встановленим частиною четвертою статті 559 ЦК України строком, поручитель не несе.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 ( а.с. 135), тобто вже після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Отже, у зв`язку із смертю боржника, сума заборгованості в розмірі 18486.56 доларів США, що еквівалентно 210896.32 грн. підлягає стягненню з поручителя.

Оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права в цій частині, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі ( а.с. 108).

Із заявою про застосування строку позовної давності ОСОБА_2 до суду не звертався.

Оскільки, відповідно до положень ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року у розмірі 20392,05 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 29.04.2014 року складає 231597,58 грн

Отже, оскаржуване рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_2 є правильним і підстав для його скасування колегіяя суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука припинилася на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 як поручитель не ознайомлена з додатковою угодою № 2 до кредитного договору, в якій змінено умови сплати відсотків за користування кредитом, за виконання яких вона поручилась, не заслуговує на увагу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 21.03.2011 року до кредитного договору № 31208А130-К від 05.08.2008 року вбачається, що сторони внесли зміни в п.п. 2.1.1.2.1.2 кредитного договору та виклали його в наступній редакції: «повернення кредиту в сумі 22151,00 доларів США, з наступним порядком погашення: з 2012 року частка боргу становить 377,09 доларів США, при цьому ні процентна ставка, ні обсяг відповідальності не збільшувався, отже, порука не є припиненою з підстав передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія додаткової угоди № 2 від 21 березня 2011 року про внесення змін до договору поруки № 31208А130-П від 05.08.2008 року, відповідно до якої вненсено зміни в п.п. 2.1.1.2.1.2 кредитного договору, яка підписана поручителем ОСОБА_1 ( а.с .23).

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеної обставини ОСОБА_1 суду не надала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо неправильного розрахунку заборгованості є неприйнятними, оскільки зазначений розрахунок заборгованості останньою не спростований.

Посилання апеляційної скарги на відсутність доказів існування кредитних правовідносин між сторонами спростовується самим Договором кредиту, Договором поруки, наданим розрахунком, заявою ОСОБА_2 на отримання кредиту від 17 липня 2008 року та на видачу готівки № ав/4485369 від 05 серпня 2008 року (а.с. 10,11).

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, такими, що не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року у цій справі в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 31208А130-К від 04.08.2008 року скасувати. В цій частині прийняти постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним догором № 31208А130-К від 04.08.2008 року в розмірі: заборгованість за кредитом - 16591.92 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 188438 грн., заборгованість за відсотками - 954.04 дол. США, що еквівалентно 10883.77 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту- 8825.64 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 1904.81 грн., судовий збір в розмірі 775.77 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.08.2018 року.

Головуючий

Судді:

«Постанова

Іменем України

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 316/574/14-ц

провадження № 61-44051св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Камисов Андрій Якович, на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року в складі судді Ткаченко І. М. та постанову Апеляційного суду Запорізької області

від 02 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі

АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 22 151 дол. США зі сплатою 9 % річних

з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03 серпня

2015 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між

АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Позичальник належним чином свої зобов`язання перед кредитором не виконав, тому виникла заборгованість у розмірі 20 392,05 дол. США, що в еквіваленті до курсу Національного банку України (далі НБУ) складає 231 597,58 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом

16 591,92 дол. США (188 438 грн), заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 2 431,74 дол. США (27 617,89 грн), пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 133,16 дол. США (12 869,53 грн), пені за несвоєчасне повернення відсотків 235,24 дол. США (2 671,64 грн).

На підставі викладеного ПАТ «Укрсоцбанк», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 392,05 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29 квітня 2014 року складає

231 597,58 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та солідарно з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 серпня 2008 року у розмірі 20 392,05 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 29 квітня 2014 року складає 231 597,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1 551,55 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, забезпеченим договором поруки, не виконував, тому виникла заборгованість, яка підлягає до стягнення солідарно з боржника та поручителя на користь кредитора.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову

ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 04 серпня 2008 року скасовано. У цій частині прийнято постанову наступного змісту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 серпня 2008 року в розмірі: 16 591,92 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 188 438 грн, заборгованість за кредитом, 954,04 дол. США, що еквівалентно 10 883,77 грн, заборгованість зі сплати відсотків, 8 825,64 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1 904,81 грн пеня за несвоєчасне повернення відсотків, а також судовий збір в розмірі 775,77 грн.

У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що місцевий суд не врахував, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком погашення кредиту та процентів), а за договорами поруки відповідальність поручителів установлена у такому ж розмірі, у такий же строк і в такому ж порядку, як у кредитному договорі; не з`ясував: чи пред`явив банк вимогу до поручителів у межах шести місяців за кожним місячним платежем.

Суд першої інстанції, стягуючи суму кредитної заборгованості в солідарному порядку, не врахував того, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником лише за ті порушення, що виникли до спливу шестимісячного строку, який передував настанню строку виконання щомісячного зобов`язання, у зв`язку із чим, у даному випадку, солідарна відповідальність ОСОБА_1 по сплаті процентів за користування кредитними коштами обмежується таким строком і становить 954,04 дол. США, що еквівалентно 10 883.77 грн, які нараховані за період з 11 вересня 2013 року до моменту звернення до суду із указаним позовом (11 березня 2014 року), пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 8 825,64 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків 1 904,81 грн.

Встановивши те, що пред`явлений до поручителя у березні 2014 року позов про стягнення усієї суми тіла кредиту, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03 серпня 2015 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_1 у цій частині не припинилася, тому вона несе відповідальність перед позивачем за порушення зобов`язання ОСОБА_2 у цій частині в солідарному порядку.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції встановлено, що

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто вже після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, у зв`язку зі смертю боржника сума заборгованості в розмірі

18 486,56 дол. США, що еквівалентно 210 896,32 грн підлягає до стягнення з поручителя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Камисов А. Я., просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не подав до суду належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів позичальнику, тому відсутні правові підстави для стягнення кредитної заборгованості.

У матеріалах справи знаходяться додаткові угоди до договору поруки, які не підписані поручителем, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останньої. Останній платіж за кредитним договором було здійснено у липні 2009 року, з указаного періоду банк не пред`являв вимоги до поручителя, тому порука припинилася.

Крім того, позивач знав про порушення свого права з липня 2009 року, тому пропустив строк позовної давності. Судами помилково нараховано пеню поза межами строку спеціальної позовної давності.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

08 листопада 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 04 серпня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 22 151 дол. США зі сплатою 9 % річних з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 03 серпня 2015 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між

АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки

від 04 серпня 2008 року.

Крім того, кредитні зобов`язання були забезпечені договором застави

від 04 серпня 2008 року, предметом якого є автомобіль Chevrolet Epica.

Додатковою угодою від 21 березня 2011 року, яка укладена між позивачем та ОСОБА_2 , внесено зміни до кредитного договору та збільшено суму щомісячних платежів з 2012 року до 377,09 дол. США.

Додатковою угодою від 21 березня 2011 року, яка укладена між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , внесено зміни до договору поруки, відповідно до умов якого поручитель погодилася на збільшення суми щомісячних платежів з 2012 року до 377,09 дол. США.

Позичальник належним чином свої зобов`язання перед кредитором не виконав, тому виникла заборгованість у розмірі 20 392,05 дол. США, що в еквіваленті до курсу Національного банку України (далі НБУ) складає 231 597,58 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом

16 591,92 дол. США (188 438 грн), заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 2 431,74 дол. США (27 617,89 грн), пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 133,16 дол. США (12 869,53 грн), пені за несвоєчасне повернення відсотків 235,24 дол. США (2 671,64 грн).

ПАТ «Укрсоцбанк» 09 грудня 2013 року направило ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 вимоги про погашення поточної та простроченої заборгованості, які відповідачами не виконані.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що позичальник належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, забезпеченим договором поруки, не виконував, тому виникла заборгованість, яка підлягає до стягнення солідарно з боржника та поручителя на користь кредитора.

Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає до стягнення з поручителя, апеляційний суд правильно врахував вимоги частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а також умови кредитного договору, які передбачають повернення кредиту щомісячними платежами, та правильно визначив заборгованість за кредитним договором у межах шестимісячного строку дії поруки з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання.

При цьому судом апеляційної інстанції наведено обґрунтований розрахунок при задоволенні грошової вимоги.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що позивач не подав до суду належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів позичальнику, оскільки вказані обставини спростовані зібраними у справі доказами, зокрема заявою на отримання кредитну, заявою на видачу готівки, кредитним договором тощо. Вказані докази були дослідженні у сукупності, а результат указаної процесуальної дії викладено у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень. Крім того, позичальник тривалий період сплачував чергові платежі за кредитним договором та не заперечував факту отримання кредитних коштів.

Безпідставними є доводи касаційної скарги, що додаткові угоди до договору поруки не підписані поручителем, оскільки вказані обставини не були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій, а відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України касаційний суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, що останній платіж за кредитним договором здійснено у липні 2009 року, з указаного періоду банк не пред`являв вимоги до поручителя, тому порука припинилася, не заслуговують на увагу, оскільки погашення кредиту погоджено сторонами шляхом сплати чергових платежів, строк кредитного договору визначено до 03 серпня 2015 року, до суду з цим позовом банк звернувся у березні 2014 року, а заборгованість за кредитним договором стягнута з поручителя у межах шестимісячного строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки до поруки строк позовної давності не застосовується.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Камисов Андрій Якович, залишити без задоволення.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 червня 2014 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк»

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.