Справа № 131/531/24
Провадження № 2/131/131/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

при секретарі Чех Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, до 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на підставі судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

На теперішній час позивач не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки 02 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. Крім того, віднедавна стан здоров`я ОСОБА_1 значно погіршився та він потребує систематичне лікування, що потребує коштів.

Тому просить зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь відповідача на утримання дітей на підставі судового наказу.

Відповідач ОСОБА_2 30 квітня 2024 року у встановлений законом строк подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. При цьому зазначила, що позивач вказує, що не має можливості сплачувати аліменти у визначеному йому розмірі, так як 02 травня 2023 року уклав шлюб з іншою жінкою. Однак він і до цього належним чином не сплачував аліменти та наразі має значну заборгованість з їх сплати. Діти перебувають на її утриманні, з 2021 року ОСОБА_1 жодного разу не бачився з дітьми, не приїздив до них та не телефонував.

Щодо стану здоров`я позивача як причини неможливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, то ним не додано жодного доказу, який би свідчив, що він наразі є непрацездатним.

Позивач у судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Горгуль Н.М. подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просить відмовити в їх задоволенні та розглянути справу за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.15).

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту зміни сімейного стану ОСОБА_1 не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Посилання позивача на те, що 02 травня 2023 року він уклав шлюб з іншою жінкою не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим позивач зазначає, що у нього значно погіршився стан здоров`я та він потребує лікування, на підтвердження чого надав довідки про тимчасову непрацездатність (а.с.25,26,28,32) та виписки із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.23, 29-31). Однак вказані докази свідчать лише про періодичну тимчасову непрацездатність позивача та не встановлюють ступінь непрацездатності, яка б могла слугувати підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Крім того, згідно наданих ОСОБА_1 довідок (а.с.22,24), останній наразі проходить службу в Національній поліції та перебуває на посаді поліцейського взводу №4 роти №1 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють». Таким чином, позивач є працездатною особою та отримує стабільний дохід.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено погіршення його майнового становища, так само не доведено значного погіршення стану здоров`я, яке б перешкоджало можливості сплати аліментів. А зменшення аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх дітей та суперечитиме її інтересам.

Також суд приймає до уваги, що позивач отримує дохід, на підставі судового наказу має зобов`язання зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частка від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, розмір аліментів, визначений судовим наказом, відповідає вимогам законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дітей, які мають право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено про неможливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, а зміна його сімейного стану та наявне погіршення здоров`я, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: