Справа № 135/705/24
Провадження № 2/135/263/24
22.10.2024 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
03.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01.12.2020, що становить 129 584 грн 24 коп., яка складається з: 62 350 грн 40 коп. заборгованості за нарахованими 15% відсотками річних за весь період прострочки; 67 233 грн 84 коп. заборгованості за нарахованим індексом інфляції за весь час прострочення.
Дана позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 01.12.2020 було надано у борг ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 200 000 грн в строк до 31.12.2021, що було оформлено відповідною розпискою ОСОБА_2 від 01.12.2020. ОСОБА_2 у вказаний в розписці строк грошові кошти не повернув, що змусило ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом. Так, рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.07.2023 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 000 грн за договором позики від 01.12.2020, а також судові витрати у розмірі 2 000 грн. Надалі через приватного виконавця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто 202 000 грн: 24.10.2023 3 238 грн 23 коп.; 08.12.2024 122 699 грн 02 коп.; 30.04.2024 76 062 грн 75 коп.
Вважає, що згідно розписки має за собою право нарахувати 15 % річних на вказану суму боргу за весь період прострочки. За його власним розрахунком (наводиться в позовній заяві) заборгованість ОСОБА_2 за нарахованими 15% відсотками річних за весь період прострочки, а саме з 01.01.2022 по 30.04.2024 складає 62 350 грн 40 коп.
Також вважає, що має право нарахувати індекс інфляції за весь час прострочення. За його власним розрахунком (наводиться в позовній заяві) заборгованість ОСОБА_2 за нарахованим індексом інфляції за весь час прострочення, а саме з 01.01.2022 по 30.04.2024 складає 67 233 грн 84 коп.
Викладене вище й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за договором позики. Також позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати, які складаються з 1036 грн 67 коп. сплаченого судового збору.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання позивач не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 14.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву.
Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляду справи належним чином, шляхом вручення судової повістки, про що свідчить наявна розписка останнього про її отримання. Також про обізнаність відповідача про існування вказаного позову в суді та змістом заявлених до нього позовних вимог, свідчать його процесуальні заяви, як то про відкладення розгляду справи, ознайомлення з матеріалами справи. Натомість відповідач з невідомих причин не з`являється до суду, причин своєї неявки не повідомляє.
Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статей 280 -281 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 01.12.2020 року мiж позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 200 000 грн.
Договір позики фактично оформлено розпискою від 01.12.2020, відповідно до змісту якої зазначено, що ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 200000 (двісті тисяч) грн., які він зобов`язується повернути ОСОБА_1 до 31.12.2021. У випадку прострочки зобов`язується повернути вказану суму з відсотками 15% річних за весь період прострочки. При передачі грошей був присутній свідок ОСОБА_3 . Дана розписка підписана ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_3 (а.с. 5).
Цього ж дня ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти в сумі 200 000 грн, що визнається сторонами, підтверджується показами свідка ОСОБА_3 та підтверджується самою розпискою.
Строк повернення позики визначений сторонами у договорі 31.12.2021 сплив, однак відповідачем ОСОБА_2 умови договору не були виконані, грошові кошти за договором позики не були повернуті. Відповідач, як позичальник, належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором вiд 01.12.2020 року у розмірі 200 000 грн.
Вказані обставини встановлені рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.07.2023 (справа № 135/83/22, провадження № 2/135/18/23), яким і було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 200 000 грн за договором позики від 01.12.2020, а також судові витрати у розмірі 2 000 грн. Вказане рішення набрало законної сили 10.08.2023.
В порядку примусового виконання з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто борг в сумі 200 000 грн за договором позики від 01.12.2020, а також судові витрати у розмірі 2 000 грн.: 24.10.2023 3 238 грн 23 коп.; 08.12.2024 122 699 грн 02 коп.; 30.04.2024 76 062 грн 75 коп., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 14-16).
Позивачем подано власний розрахунком (наведений в позовній заяві та вимозі про повернення боргу, а.с. 1-4, 11-12), згідно з яким заборгованість ОСОБА_2 за договором позики від 01.12.2020, а саме за нарахованими 15% відсотками річних за весь період прострочки - з 01.01.2022 по 30.04.2024, складає 62 350 грн 40 коп.
Також позивачем подано власний розрахунком (наведений в позовній заяві та вимозі про повернення боргу, а.с. 1-4, 11-12), згідно з яким заборгованість ОСОБА_2 за договором позики від 01.12.2020, а саме за нарахованим індексом інфляції за весь час прострочення - з 01.01.2022 по 30.04.2024 складає 67 233 грн 84 коп.
З вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за договором позики, вбачається, що позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги про виконання грошових зобов`язань за договором позики позичальнику, надавши можливість протягом 10 календарних днів добровільно врегулювали заборгованість. Однак, у визначені позикодавцем строки його вимога не була виконана (а.с.11-13).
Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за договором позики.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Згідно з положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь підлягають частковому задоволенню, а саме 15 % річних за період з 01.01.2024 до 24.02.2022 в розмірі та інфляційні втрати за цей же період.
Так, 15 % річних за період з 01.01.2024 до 24.02.2022 становлять 4 438 грн 35 коп. (200 000 грн сума боргу * 15% (процентна ставка)/100%*54 (кількість днів прострочки)/ 365 (кількість днів у році).
Інфляційні втрати за період з 01.01.2024 до 24.02.2022 становлять 5 840 грн (200 000 грн (сума боргу) * 102,92 (сукупний індекс інфляції за період) /100% - 200 000 грн (сума боргу).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 01.12.2020 в сумі 10 278 грн 35 коп, яка складається з: 15 % річних в сумі 4 438 грн 35 коп. та інфляційні втрати в сумі 5 840 грн.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1036 грн 67 коп., що підтверджується платіжним документом від 01.06.2024 (а.с. 6).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 82 грн 20 коп. гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (7,93 %). Решту судового збору в сумі 954 грн 47 коп. слід залишити за позивачем.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.12.2020, яка складається з: 15 % річних в сумі 4438 (чотири тисячі тридцять вісім) грн 35 коп. та інфляційні втрати в сумі 5840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 82 (вісімдесят дві) грн 20 коп. судового збору.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення складено та підписано суддею 22.10.2024.

Суддя