КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3405/24
УХВАЛА

30.04.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» Гудима Тетяна Павлівна, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею було встановлено, що позовна заява була підписана та подана ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності, через систему «Електронний суд».

Вказана позовна заява підлягає поверненню зі всіма доданими документами з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61цього Кодексу.

Відповідно до частини 1статті 62ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною 3 статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 58 ЦПК України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва.

Також виключно довіреність, за відсутності інших доказів на підтвердження відповідних прав особи на її видання, у тому числі статуту та відомостей про керівника відповідної організації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб підприємців та громадських формувань, від імені якої особа, якою видано довіреність, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Так, позовна заява про стягнення заборгованості за договором про надання житлово-комунальних послуг, подана від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та підписана представником Гудимою Тетяною Павлівною.

Останньою на підтвердження повноважень діяти від імені позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» надано довіреність у порядку передоручення від 06 жовтня 2023 року, яка видана на її ім`я зазначеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі керівника Власової Ганни Іванівни, яка діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За наслідком вищевикладеного, надана до позовної заяви довіреність від 06.10.2023 року не приймається судом в якості належного доказу наявності повноважень у ОСОБА_2 діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та на підписання позовної заяви від імені останнього, при цьому суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що вказана довіреність підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» Власовою Ганною Іванівною, оскільки вона разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, була подана через електронний кабінет ОСОБА_2 .

Правова позиція, з аналогічних правовідносин, викладена в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №486/259/21.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли зокрема заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приймаючи вищевикладене, оскільки суд позбавлений можливості пересвідчитись у наявності прав відповідної особи на підписання і подання вказаної позовної заяви, суд вважає, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, у зв`язку з чим підлягає поверненню, на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст. 60, ч. 2 ст. 175, п. 1 ч. 4 та ч. 7 ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання житлово-комунальних послуг повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали.

Суддя Петренко В. С.