РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 168) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Заявник звернулась до суду із даною заявою, в якій просив встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Левків Житомирського району Житомирської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась в с. Левків Житомирського району Житомирської області. Має трьох дітей, які навчались в м. Херсоні. Заявник працювала в місті Херсоні станом на 24.08.1991 року, що вбачається з інформації щодо трудової діяльності на заводі ім. Г.І. Петровського. Мала паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який втратила з власної необережності. На даний час не може отримати паспорт громадянина України, оскільки за її заявою особу встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої іншої держави. Паспорт громадянина України не отримувала. На даний час бажає отримати паспорт громадянина України, замість загубленого, але в довідці Суворовського РВ у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Після відновлення процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області з 12.06.2023 року та підтвердження наявності справи, розгляд продовжено.

Заінтересованою особою Управління ДМС України в Херсонській області надано письмові пояснення по справі зі змісту яких вбачається, що заявниця втратила свій паспорт громадянина колишнього СРСР і на теперішній час не має документа, що посвідчує особу. За результатами перевірки, видано довідку про те, що особу встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Крім того перевіркою встановлено, що станом на 24.08.1991 року заявниця працювала в м. Херсоні на заводі ім. Г.І. Петровського, що заявниця була документована паспортом зразка 1974 року.

Заявниця в судовому засіданні підтримала свої вимоги з підстав, зазначених в заяві, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримала письмові пояснення, враховуючи факти перевірки, не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

З матеріалів перевірки заінтересованою особою вбачається, що за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про народження № 46 від 01.06.1958, складений Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце народження особи: с. Левків, Житомирський р.н., Житомирська обл., Україна.

Крім того, наявні актові записи про народження дітей: дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про матір зазначено ОСОБА_1 .

За всіма наявними обліками ЄІАС УМП ДМС (документування паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон) відносно заявниці встановлено, що документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 від 25.12.1979, виданий Житомирським РВВС у Житомирській області, у зв`язку з обміном попереднього паспорта серії НОМЕР_2 від 11.12.1974, виданий Житомирським РВВС у Житомирській області. У заяві про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 містяться відомості про вклеювання фотокартки по досягненню 25-річного віку, 09.04.1993 Суворовським РВВС м. Херсон.

За даними Реєстру територіальної громади відомчої інформаційної системи ДМС на офіційному веб-сайті ДМС станом на 15.03.2024, заявниця зареєстрованою або знятою з реєстрації місця проживання по Херсонській області не значиться.

У поясненнях заінтересованої особи вказано, що відповідно до письмових пояснень заявниця зазначила, що народилася на території України, а саме: с. Левків, Житомирського району, Житомирської області. Має трьох дітей: дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діти від народження постійно проживали з заявницею за адресою: АДРЕСА_2 . Потім переїхали на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де заявниця проживає по теперішній час. Паспортом громадянина України зразка 1994 року не документована, паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року був втрачений. Щодо втрати паспорта заявниця зверталася до Суворовського районного відділу у м. Херсоні УДМС у Херсонській області, за результатами проведених перевірок особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця долучила копію поквартирної картки (форма 16) в якій зазначено, що ОСОБА_1 була зареєстрованою з 31.03.1982 по 13.03.2002 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа КУ «Трудовий архів м. Херсона» Херсонської міської ради від 07.03.2024 № 01-15/104, в архівному фонді ВАТ «Херсонський комбайни» «Трудовий архів м. Херсона» Херсонської міської ради знаходяться на зберіганні документи з особового складу (кадрових питань) та заробітної плати по ОСОБА_1 за період роботи з 13 грудня 1985 по 22 листопада 1994 роки ( в т.ч. станом на 24 серпня 1991 року). Відповідно до архівної довідки від 07.03.2024 № 01-15/104, зазначено, що в документах архівного фонду ВАТ «Херсонський комбайни» є: - розпорядження від 04 грудня 1985 року № 2320 про прийняття на роботу ОСОБА_1 , таб. № 06180 на посаду крановика 3 розряду в цех КСЦ з 13 грудня 1985 року; - записка від 22 листопада 1994 року № 2062 про звільнення машиніста крану 3 розряду ОСОБА_1 , таб. № 06180 з 22 листопада 1994 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (03 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

У випадку повернення в Україну громадян України, які виїхали за межі держави після 24.08.1991р. та 13.11.1991р., набули іноземного громадянства, при цьому громадянство України не припинили, з огляду на положення ст. 25 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною вони визнаються виключно громадянами України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

В ході судового розгляду справи повністю знайшов підтвердження факт, що заявник станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України, працював у м. Херсоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а факт постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року доведеним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001, ст.ст.12,13,293,315-318,365 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Левків Житомирського району Житомирської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб