ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/5403/21 Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 22-з/818/194/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
28 листопада 2024 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ярмака Сергія Валерійовича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимир Вікторович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності,
Постановою Харківського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмака С.В. задоволено. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Заяву мотивовано тим, що під час прийняття постанови судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати.
Окрім цього в апеляційній скарзі апелянт повідомила суд про попередній розрахунок судових витрат.
На підтвердження витрат понесених на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи надано: копію договору про надання правничої допомоги від 13.11.2023; - копію додаткової угоди від 14.11.2023 року; - копію ордеру АХ №11169565 від 29.11.2024 року; - копію рахунку для сплати правничої допомоги адвоката від 01.08.2024 року; - копію детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги від 01.08.2024 року; - копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.
09 серпня 2024 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Гриценко Ю.В. надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якій заявник просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат.
Вказує, що адвокат в якості доказів посилається на договір про надання правничної допомоги від 13.11.2023 року та додаткову угоду від 14.11.2023 року до нього, які укладені між ОСОБА_1 і адвокатом Ярмаком Сергієм Валерійовичем.
Між тим, як підтвердила ОСОБА_1 в судовому засіданні, після початку війни вона виїхала та перебуває в м.Лімассол на Кіпрі, тому підписання власноруч клієнтом цього договору в Україні є неможливим. Разом з тим, ні оригіналу договору в печатній формі, ні договору, що містив би КЕП накладений 13.11.23 року, в матеріалах справи немає. Оскільки відсутній оригінал паперового договору, та немає договору, підписаного КЕП, укладення договору про надання правової допомоги і законність представництва адвокатом інтересів Відповіда-3 по цій справі НЕ можуть вважатися належним чином підтвердженими.
Також у матеріалах справи не містяться належні документи на підтвердження надання витрат на правову допомогу, зокрема відсутнє підтвердження домовленості про розмір витрат та підтвердження їх понесення, акти здачі-приймання робіт, розрахункові квитанції тощо. Рахунок адвоката не є безспірним підтвердженням виконання умов договірних зобов`язань та надання послуг, це лише виявлення однієї сторони.
Оскільки в додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги від 14.11.2023 року міститься положення про ненадання актів, то суд та сторони позбавлені можливості вияснити, чи був дійсно наданий весь обсяг правничої допомоги і чи влаштував він клієнта. Адже витрати мають бути реальними та доведеними, а послуги надані в обумовленому сторонами обсязі. Сам по собі намір надати послуги та визначення вартості цих послуг в угоді, не свідчить про факт їх надання в тому обсязі, що був обумовлений сторонами, оскільки додаткова угода не може підміняти собою такий документ.
З додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги, що укладена 14.11.2023 року вбачається, що розмір витрат на правову допомогу є за попередньою домовленістю у фіксованому розмірі, яка дорівнює 40 000 грн. (п.5.1.).
Тобто, сторони визначили це як попередня домовленість, а не остаточна і сума витрат 40 000 грн. є неузгодженою сторонами. Також, у цьому ж пункті угоди (п.5.1.) визначено, що зазначена сума підлягає стягненню за рішенням суду З ВІДПОВІДАЧА за рахунок його асигнувань. ОСОБА_2 не являється Відповідачем.
Тому, зазначене нівелює взагалі будь-яке стягнення витрат саме з Позивача. Отже, з цього слідує, розмір за правничу допомогу орієнтовно становив би 40 000 грн., проте ці витрати ОСОБА_1 несе особисто, а не за рахунок Позивача.
Так, послуги які визначені адвокатом у пунктах 1, 2, 3, 4, 5, 7, 10 наданого ним детального опису: Вивчення питання клієнта, формування позиції та консультування. Ознайомлення з матеріалами цивільної справи №643/5403/21 та отримання заочного рішення. Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та аналіз актуальної практики Верховного Суду щодо застосування норм права щодо спірних відносин у справі №643/5403/21. Вивчення рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 по справі № 643/5403/21, формування позиції та консультування з Клієнтом. Складання та подання заяви до Московського районного суду м. Харкова про перегляд рішення Московського районного суду. Підготовка, складання та подання апеляційної скарги на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 по справі № 643/5403/21.Ознайомлення з відзивом позивача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 по справі № 643/5403/21 - фактично дублюють одна одну, є подібними та зводяться до єдиної дії - формування правової позиції для оскарження рішення суду. Тому, час який визначено адвокатом не є реальним, по суті правнича допомога адвоката полягала у складанні апеляційної скарги з використанням незначної кількості нормативно-правових актів, стосовно яких існує судова практика, і не може свідчити про витрачений адвокатом час - 20 годин на їх підготовку, а тому витрати є неспівмірними зі складністю роботи, витраченого часу, обсягом. Позиція адвоката не змінювалась
не зважаючи на результат ухваленого рішення, судові витрати можуть покладатися на сторону, на користь якої ухвалено судове рішення, згідно ч.9. ст.141 ЦПК України.
Частинами 3,4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження з повідомленням учасників справи та проведенням судового засідання, згідно до положень ч.3 ст. 270, ч. 3 ст. 369 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, за відсутності інших учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Ярмак С.В. на підтвердження витрат понесених на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи надано: копію договору про надання правничої допомоги від 13.11.2023; - копію додаткової угоди від 14.11.2023 року; - копію ордеру АХ №11169565 від 29.11.2024 року; - копію рахунку для сплати правничої допомоги адвоката від 01.08.2024 року; - копію детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги від 01.08.2024 року; - копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Такі вимоги заявник виконав та надав до суду належні та достатні документи, які підтверджують заявлені для відшкодування суми витрат на правничу допомогу та понесені судові витрати.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат було надані відповідні передбачені вказаними нормами цивільного процесуального права докази.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Крім того, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції рішення скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 6638 грн 80 коп.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено , то з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6638,80 грн.
З огляду на вищевикладене, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмак С.В. про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.141, 270, 381, 389, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмак Сергія Валерійовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 6638 грн 80 коп.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: В.Б. Яцина.

Судді: Ю.М. Мальований

О.В. Маміна.