Справа № 723/3293/24
Провадження № 2/723/4023/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бундюр Б.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Панкратов П.В., звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та на спадщину за законом.

Зазначає, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», ганків літ. «б, в», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Ж», воріт - №1, огорожі - №2, криниці - №3 та розташоване на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилося до категорії «колгоспний двір», де його членами були вищевказані особи, отже, кожен з них набув по 1/3 частці вищевказаного домоволодіння.

Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вищезазначеного домоволодіння, а також на земельну частку (пай) розміром 1,7821 га, яка належала померлій на підставі держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №196704.

Позивач ОСОБА_1 , будучи сином спадкодавця, тобто спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , спадщину прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_6 , який

при житті заповів все своє майно позивачу.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/3 частку вищезазначеного домоволодіння та право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЧВ №0195149, а також право на земельну ділянку відповідно до державного акту на землю серії ЯБ №196703, які він, будучи сином спадкодавця, тобто спадкоємцем першої черги, прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Вказує, що, оскільки, спадкодавець ОСОБА_6 при житті право власності на належну йому частку нерухомого майна не зареєстрував, належним чином оформити спадкові права через нотаріальну контору він не в змозі.

Також вказує, що крім нього, спадкоємцем за законом першої черги є відповідач по справі дока спадкодавця ОСОБА_3 , яка спадщину після смерті батьків не приймала та на неї не претендує.

Вважає, що набув право на все домоволодіння, де 1/3 частка - як спадщина після смерті ОСОБА_4 , 1/3 частка як спадщина після смерті ОСОБА_6 та 1/3 частка як його частка у майні колишнього колгоспного двору, тому просив визнати за ним право власності на все домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», ганків літ. «б, в», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Ж», воріт - №1, огорожі - №2, криниці - №3, а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ним, як батьком та сином, оскільки у свідоцтві про його народження власне ім`я батька зазначено як « ОСОБА_7 », а у свідоцтві про смерть батька « ОСОБА_8 ».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 , надав суду клопотання, в якому просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги вони підтримують повністю, просив позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та відмовляється від належної їй частки у спадковому майні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», ганків літ. «б, в», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Ж», воріт - №1, огорожі - №2, криниці - №3 станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії «колгоспний двір», де його членами були: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці розміром 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, довідками Старожадівського старостинського округу Сторожинецької міської ради №№257, 2024від 06.03.2024 року.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 набули право власності на вказане домоволодіння в частці по 1/3 частці кожен.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 14.02.1957 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_9 обрала прізвище « ОСОБА_10 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 03.02.1981 року « ОСОБА_11 и ОСОБА_12 являються родителями ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (рос.мов.)

З довідки, виданої Старожадівським старостинським округом Сторожинецької міської ради №256 від 06.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та зазначений у по господарській книзі за 1996-2000 роки, а також ОСОБА_5 , який зазначений у свідоцтві про народження ОСОБА_1 та у по господарській книзі за 1991-1995 роки є одна і та ж особа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Оцінюючи наявні в справі докази, суд вважає, що ними доводиться наявність родинних стосунків між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_6 як сина та батька, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Жадова, у віці 92 роки, померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/3 частку спадкового домоволодіння в АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.08.2023 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Савчук Ю.В. вбачається, що після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка складається з: земельної ділянки площею 1,7821 га, кадастровий номер :04:002:0152, що розташована на території Старожадівської сільської ради Чернівецького району та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №196704.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Жадова, у віці 96 років, помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

З довідки, виданої приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Савчук Ю.В. №110/02-14-132/2023 від 26.06.2024 року, вбачається, що в провадженні нотаріуса є спадкова справа до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Заяву про прийняття спадщину після смерті ОСОБА_6 26.12.2023 року подав його син ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75268149 від 26.12.2023 року.

Відповідно до копії заповіту, складеного 14.10.2008 року ОСОБА_6 встановлено, що все своє майно він заповів ОСОБА_1 .

Трояновському ОСОБА_14 на праві власності належали: право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЧВ №0195149, а також право на земельну ділянку відповідно до державного акту на землю серії ЯБ №196703.

Спадкодавець ОСОБА_6 при житті право власності на належну йому частку нерухомого майна не зареєстрував у відповідних органах, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №374402410 від 16.04.2024 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 володіє 1/3 часткою у майні колишнього колгоспного двору, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_6 , вчасно 26.12.2023 року звернувся із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Також встановлено що відповідач ОСОБА_3 відмовляється від належної їй частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1 .

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачем чи іншими особами заперечувалося право позивача щодо предмета позову.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.ст.120,123 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.12, 15, 16, 319,346,1216, 1261, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 263-265 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та на спадщину за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», житлового будинку - літ. «А-І», ганку з козирьком літ. «а», літньої кухні літ. «Б», ганків літ. «б, в», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е», вбиральні - літ. «Ж», воріт - №1, огорожі - №2, криниці - №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: