Справа № 632/1780/24
провадження № 2/632/828/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну підсудності справи

24 жовтня 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Кочнєва О.В, вирішуючи питання прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстровий номер 12522 від 19.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким з позивача було стягнуто на користь відповідача заборгованість у сумі 54104,85 грн. за період з 22.03.2018 року до 11.03.2020 року за кредитним договором №106/8613DCLRKPT від 04.08.2014 року, укладеним між позивачем та публічним акціонерним товариством «Платинум банк», вимога за яким була передана відповідачу на підставі договору відступлення права вимоги №147 від 22.03.2018 року. У суму заборгованості ввійшли заборгованість за простроченою сумою кредиту у розмірі 10086,00 грн., прострочена заборгованість за комісією у розмірі 48,99 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 684,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 8432,45 грн., строкова заборгованість за комісією у розмірі 164,65 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 34688,75 грн., а також 650,00 грн. за вчинення самого виконавчого напису.

Підставою звернення позивача до Первомайського міськрайонного суду Харківської області було вказано місце реєстрації позивача у м. Златопіль (Первомайський) Лозівського району Харківської області, що відповідає вимогам ч.12 ст.28 ЦПК України.

Підставою позовних вимог ОСОБА_1 зазначив порушення порядку вчинення виконавчого напису щодо наявності під час його вчинення безспірної заборгованості у позивача та відповідності документу, на підставі якого він був вчинений, вимогам закону щодо документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вирішуючи подальшу долю справи суддя зазначає, що у його провадженні у серпні 2024 року перебувала цивільна справа №632/1332/24, провадження №6/632/109/24 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт форс», стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс фінанс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відповідно до вимог якого ТОВ «Дебт форс» просило суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №62850747, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем 19.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 54754,85 грн. боргу на підставі виконавчого напису №12522 від 16.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Підставою цього зазначило перехід права вимоги до ТОВ «Дебт форс» з боку заінтересованої особи ТОВ «Кампсіс фінанс» на підставі договору №09-05/2023 від 09.05.2023 року про відступлення права вимоги з відповідним актом прийому-передачі реєстру боржників із вказівкою відповідного договору щодо боржника 106/8613DCLRKPT на суму 65367,12 грн., з яких 18518,45 грн. основна сума боргу, 45898,67 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами та 950,00 грн. пеня. До ТОВ «Капмсіс фінанс» вимоги до позивача у вказаному розмірі перейшли на підставі договору №08-02/2023 від 08.02.2023 року про відступлення права вимоги з відповідним актом прийому-передачі реєстру боржників, укладеним із заінтересованою особою ТОВ «Вердикт капітал». У свою чергу, вимоги до вказаної заінтересованої особи перейшли від відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора №16/01-01-П від 16.01.2021 року з відповідним реєстром боржників щодо боржника.

Ухвалою судді від 15.08.2024 року, яка 03.09.2024 року підсудність у вказаній справі була змінена на господарський суд м. Києва, який відкрив справу № 910/14892/22 про банкрутство «Фінансової компанії «Женева».

Відступати від вказаного висновку у цивільній справі №632/1332/24 суддя не вбачає підстав та вважає, що і вказана справа повинна бути направлена за підсудність до господарського суду м. Києва в межах однієї справи про банкрутство відповідача, оскільки суддею встановлено, що відповідач ТОВ «ФК «Женева» - на сьогоднішній день перебуває у стадії банкрутства, справу відносно якого відкрито господарським судом м. Києва 30.01.2022 року (справа № 910/14892/22).

Підставою цього суддя зазначає абзац 4 ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження, тобто будь-які заяви щодо ТОВ «ФК «Женева» повинні розглядатися в межах вищевказаної господарської справи про банкрутство, оскільки на час звернення із відповідною заявою до суду позивача саме ТОВ «ФК «Женева» має матеріальний актив у вигляді відкритого виконавчого провадження, а укладання відповідних договорів щодо вимог до позивача повинно бути оцінено в межах процедури банкрутства господарським судом.

При цьому відповідно до усталеної практики Верховного Суду обмежень щодо вказаних дій місцевий загальний суд не має, виходячи з наступного.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства,

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Слід звернути увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 у справі № 922/928/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 908/4057/14, від 11 липня 2018 року у справі № 922/3040/17, від 29 листопада 2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05 лютого 2020 у справі № 921/557/15-г.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Тим самим, ЦПК України передбачив лише передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

А відтак, беручи до уваги спеціальні норми Кодексу з процедури банкрутства щодо надіслання справ до господарського суду, застосовуючи аналогію закону щодо передачі справ за підсудністю, цивільну справу № 632/1780/24 слід передати до господарського суду міста Києва, яким відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» відкрито провадження у господарський справі № 910/14892/21 про банкрутство та в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

В даній справі вказане питання стосується виключно позивача, якому і слід направити дану ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ч.9 ст.10, ч.7 ст.14, п.1 ч.1 ст. 31, ч.1 ст.260, ч.2 ст. 261, ч.1 ст.353 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 632/1780/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати до господарського суду м. Києва, який відкрив справу № 910/14892/22 про банкрутство «Фінансової компанії «Женева».

Копію ухвали направити позивачеві засобами поштового зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її скаладання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ