Справа № 307/5522/23
Провадження № 2/307/1006/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви зазначили, що Служба у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області звернула увагу на сім`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Молдови, що тимчасово проживає в орендованому будинку за адресою АДРЕСА_1 разом з дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 вважається зниклим безвісті вже 8 років. Згідно відповіді Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області безвісно відсутній ОСОБА_6 знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. Мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Молдови ( паспорт гр. Молдови, дійсний до 23 березня 2018 року), порушила правила перебування іноземців в Україні, проживає на території України без документів на право проживання. ОСОБА_7 була притягнута до відповідальності. У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області розглянута справа №3-194/11 про адміністративне правопорушення, вчинене нею, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 знаходиться за кордоном, життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні.

24 жовтня 2023 pоку комісією працівників служби у справах дітей за участі фахівця із соціальної роботи КЗ ЦНСП здійснено обстеження умов проживання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що складений відповідний акт. Згідно акту, умови проживання сім`ї незадовільні. В помешканні антисанітарія та холодно, розкиданий брудний одяг, мати з друзями курять та вживають алкогольні напої у кімнатах, де сплять діти. Мати веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться, батько 2 - х дітей ОСОБА_6 знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5 знаходиться за кордоном, не цікавиться дитиною.

Згідно до характеристики, виданої класним керівником Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М. Емінеску зазначено, що ОСОБА_2 навчається у 8 - А класі Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М. Емінеску; рівень її інтелектуальних здібностей середній, мати не бере участі в шкільному житті доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами ОСОБА_2 . Останнім часом ОСОБА_2 проживає у сусідки, яка піклується про неї. Дитина залишена напризволяще. Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , виданої класним керівником згаданого ліцею - інтернату, зазначено, що дитина є ученицею 7 - го класу Солотвинського ліцея - інтерната з румунською мовою навчання імені М.Емінеску . Навчальний матеріал засвоювала на середньому та низькому рівнях. У ОСОБА_4 немає мотивації до навчання. З боку матері немає постійного контролю за успішністю дитини в ліцеї та за виконанням домашнього завдання. Згідно до характеристики, виданої класним керівником згаданого ліцею- інтернату, зазначено, що ОСОБА_3 навчається у Солотвинському ліцеї - інтернаті з румунською мовою навчання імені М.Емінеску у 7 класі; вчиться погано, систематично не виконує домашнє завдання, на заняття часто приходить без підручників. Немає постійного контролю з боку матері за успішністю дитини в ліцеї та за виконанням домашнього завдання.

Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг Солотвинської селищної ради» складено і надано у службу у справах дітей акт оцінки потреб сім`ї особи та висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_7 , де вказано, що діти здебільшого живуть самі по собі, в той час, як мати влаштовує своє особисте життя, з друзями вживає алкоголь та курить. Сімейним лікарем ОСОБА_18 надано довідку, про те що у дітей вага не відповідає їхнього віку, планові щеплення не проводились.

Мати дітей ОСОБА_7 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, яке відбулося 25 жовтня 2023 року, повідомила, що проживає на території України близько 30 років, народила 10 дітей: дорослі живуть окремо від неї та мають свої сім`ї, з нею залишилися 3 менших. Із-за проблем з документами, які вона за стільки років не спроможна вирішити, вона не може офіційно влаштуватися на роботу. Доводиться підробляти. Дохід її мізерний, не вистачає коштів для повноцінного харчування, утримання дітей та придбання дров на зиму. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, бабуся дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі сторони батька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 повідомила, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здебільшого живуть з нею, харчуються, миються та навіть ночують у неї. Так, як вона піклується про них, займається їхнім вихованням та забезпечує дітям належні умови для життя та розвитку, просила влаштувати дітей у її сім`ю.

25 жовтня 2023 року здійснено обстеження умов проживання дітей та бабусі, згідно чого складено акт. Також наказом начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради від 25 жовтня 2023 року №16/01-05 тимчасово влаштовано дітей залишених без батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сім`ю бабусі, за адресою АДРЕСА_1 . На засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, 25 жовтня 2023 року, родичка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , повідомила, що старша дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_2 живе у їхній сім`ї з січня місяця. ОСОБА_2 виділено кімнату, забезпечено дитину одягом, канцтоварами, всім необхідним для проживання та розвитку. Повернутися в сім`ю матері, ОСОБА_2 не бажає. На звернення ОСОБА_8 , комісією здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_3 /а за наслідками якого, складено акт обстеження умов проживання. ОСОБА_8 офіційно надала письмове пояснення, стосовно того, що мати ОСОБА_2 , неналежно виконує свої батьківські обов`язки, веде аморальне життя, та не цікавиться вихованням та утриманням дитини. Також зазначила, що готові взяти ОСОБА_2 в їхню сім`ю на правах опікуна, у разі позбавлення батьків батьківських прав. У зв`язку з вищенаведеним наказом начальника служби у справах дітей Солотвинської селищної ради від 25.10.2023 року №14/01-05 тимчасово влаштовано дитину залишену без батьківського піклування в сім`ю ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_3 . Отже, з огляду на вищевказане, це свідчить про те, що батьки дитини не бажають виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своїх дітей. Вищезазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання, лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ним своїх батьківських обов`язків.

Враховуючи викладене, просять позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Призначити опікуном ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 над малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та над неповнолітньою ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року і до досягнення ними повноліття на користь опікуна ОСОБА_9 . Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року і до досягнення нею повноліття на користь опікуна ОСОБА_9

18 грудня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року до участі в справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительку АДРЕСА_1 .

27 березня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила позовну заяву задовольнити з підстав викладених у ній.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_24 у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У попередньому судовому засідання надала пояснення про те, що діти проживають разом з нею. Мама не допомагає дітям, про дітей піклується вона. Діти проживають у неї вдома. Діти з мамою спілкуються інколи, коли бачаться у школі чи на вулиці. Якщо ОСОБА_7 заробить якісь кошти, то може дати їх дітям. Де її син ОСОБА_3 вона не знає, так як він пропав уже як дев`ять років. ОСОБА_5 - перший чоловік ОСОБА_7 та з дочкою ОСОБА_2 не спілкується, однак батьком ОСОБА_2 є її син ОСОБА_3 . Щодо призначення її опікуном над дітьми не заперечує, бо дітям потрібно зробити документи. Раніше діти проживала на квартирі з мамою. Діти разом з нею проживають близько трьох років, але інколи ходять і до мами.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У судовому засіданні, в присутності психолога, було заслухано неповнолітню ОСОБА_2 , яка пояснила, що проживає разом з бабусею ОСОБА_9 , хресним, братом та сестрою. З мамою не спілкується, бачила її пару тижнів тому, коли йшла по вулиці, і мама нічого не сказала їй (була у тверезому стані). З бабусею проживає десь 3-4 місяці, до того проживала разом з мамою. Вона вирішила піти жити до бабусі, бо мама не доглядала за ними. Рішення проживати разом з бабусею прийняла сама. Мама постійно вживає алкогольні напої, тому гроші, які заробляла витрачала на спиртні напої. Мама їх не навідує, не телефонує, кишенькові гроші не надає. Домашнє завдання вона виконувала самостійно, мама їй не допомагала та не контролювала. Протягом року проживала у ОСОБА_8 , яка постійно наказувала виконувати домашні справи та не відпускала гуляти з друзями, тому вона пішла жити до бабусі, яка добре до неї ставиться. З мамою проживати не хоче, тільки якщо вона зміниться у кращу сторону. З батьком не спілкується, бо його вже давно не бачила.

У судовому засіданні, в присутності психолога, також було заслухано малолітню ОСОБА_4 , яка пояснила, що вже 6 місяців проживає разом бабусею ОСОБА_9 , хресним ОСОБА_28 та його дружиною, братом та сестрою. З мамою не спілкується, останній раз бачила маму близько 5 місяців тому, проте раніше жила з мамою. Мама за нею доглядала, не ображала її. Зазначає, що хоче проживати з мамою, а до бабусі пішла жити, бо бабуся так сказала. Додає, що мама часто вживає алкогольні напої.

Вислухавши пояснення представника позивача, думку дітей, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 04 січня 2017 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками якої зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.9).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 19 квітня 2011 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, батьками якого зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.10).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 19 квітня 2011 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, батьками якої зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що ОСОБА_2 , 2009 року народження, учениця 8-А класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - середній, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, має повільний темп засвоювання матеріалу. Мати не бере участі в шкільному житті доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами ОСОБА_2 . Останнім часом ОСОБА_2 проживає у сусідки, яка піклується про неї. Дитина залишена напризволяще (а.с.14).

З характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що ОСОБА_3 , 2010 року народження, учень 7-го класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - низький, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, Навчається погано, систематично не виконує домашнє завдання, на заняття часто приходить без підручників та зошитів. ОСОБА_3 не виявляє зацікавленість до навчання, до уроків не готується. Мати не відвідує батьківських зборів, тільки підтримує контакт з класним керівником по телефону (а.с.15).

Відповідно до характеристики Солотвинського ліцею - інтернату з румунською мовою навчання імені М.Емінеску вбачається, що ОСОБА_4 , 2010 року народження, учениця 7-го класу. Рівень загальних інтелектуальних здібностей - середній, навчальний матеріал засвоює на середньому та низькому рівнях, навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Мати не відвідує батьківських зборів, тільки підтримує контакт з класним керівником по телефону (а.с.16).

Згідно акту обстеження умов проживання складеного начальником ССД ОСОБА_1 , директором КЗ ЦНСП ОСОБА_36, головним спеціалістом ССД ОСОБА_30 від 25 жовтня 2023 року, акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та сусідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Умови проживання хороші, в приміщенні гарно, тепло, затишно, в кімнатах гарні меблі, побутова техніка (а.с.17, 26-31).

Актом обстеження умов проживання складеного начальником ССД ОСОБА_1 , СФ КЗ ЦНСП ОСОБА_37, завідувач відділенням СДВ КЗ ЦНСП ОСОБА_38 від 24 жовтня 2023 року, акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживає мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання незадовільні. В будинку присутня антисанітарія, розкиданий брудний одяг. Мати з друзями курять та вживають алкоголь у кімнатах, де діти сплять (а.с.18, 38-47).

З акту обстеження умов проживання складеного начальником ССД ОСОБА_1 , головним спеціалістом ССД ОСОБА_30 від 25 жовтня 2023 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживає бабуся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внучка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання задовільні. Будинок невеликий, але теплий, наявні всі меблі. Бабуся тримає поросят, корову, курей, займається сільським господарством (а.с.19).

Згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини Солотвино №2 від 26 жовтня 2023 року №49 вбачається, що при черговому медичному огляді дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , лікарем ЗПСМ Солотвинської АЗПСМ ОСОБА_18 було встановлено, що вага не відповідає їхнього віку, планові щеплення не проводились (а.с.36).

Відповідно до листа Тячівського ВРП ГУНП в Закарпатській області №15894/106/29/1-2023 від 02 жовтня 2023 року, встановлено, що безвісно відсутній гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , знаходиться в розшуку з 21 березня 2015 року по теперішній час. На даний момент проводяться всі необхідні оперативно - розшукові заходи по встановленню місця знаходження гр. ОСОБА_6 (а.с.37).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 3-194/11 від 02 лютого 2011 року відповідачку ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 50).

Згідно наказу Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 14/01-05 від 25 жовтня 2023 року «Про тимчасове влаштування дитини залишеної без батьківського піклування в сім`ю родички», тимчасово влаштовано неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 48).

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 16/01-05 від 25 жовтня 2023 року «Про тимчасове влаштування дитини залишеної без батьківського піклування в сім`ю бабусі», тимчасово влаштовано дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ю бабусі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 49).

Витягом із рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №14 від 25 жовтня 2023 року рекомендовано уповноваженому органу позбавити батьківських прав: ОСОБА_7 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51-52).

Висновком виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №580/05-27 від 12 грудня 2023 року вирішено, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.82-86).

Згідно висновку Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про доцільність призначення опіки № 65/05-27 від 19 лютого 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном ОСОБА_9 над малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та піклування над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 101-103).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до но-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між батьком та дітьми і будуть відповідати насамперед інтересам дитини.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 байдуже ставиться до дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Представником позивача доведено ті обставини, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють у забезпеченні дітей необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляє заінтересованість у їх подальшій долі, не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, тощо.

В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками.

Емоційний зв`язок між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично відсутній, відповідачі не виявляють до своїх дітей батьківського піклування, не відвідують їх та не цікавиться їх долею.

Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки відповідачі не забезпечують законних прав дітей на нормальні умови життя, не приймають участі в їх утриманні та не цікавиться життям дітей.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 буде відповідати інтересам дітей, а тому позовні вимоги позивача у частині про позбавлення відповідача ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідача ОСОБА_6 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_7 , слід зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року, справа №753/2025/19, дійшов наступного висновку: «Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини».

Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати, як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Аналізуючи вимоги та положення вищезазначеного законодавства, а також враховуючи, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року, п.п. 47-49) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі відсутні докази застосування до відповідачки ОСОБА_7 будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому встановлено судом, що відповідачка інколи навідує дітей, допомагає їм як може, так як постійного місця роботи не має.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстави позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно дітей у матеріалах справи відсутні.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки ОСОБА_7 відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_7 відносно малолітніх дітей ОСОБА_32 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не забезпечуватиме інтересів дітей, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

З приводу вимоги позивача про призначення ОСОБА_9 опікуном та піклувальником над дітьми, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до статті 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Оскільки судовим рішенням встановлено відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а отже відсутні підстави вважати, що діти є такими, що позбавлені батьківського піклування, а як наслідок встановлення над ним опіки та піклування.

Отже, позовні вимоги в частині встановлення опіки над малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та піклування над неповнолітньою ОСОБА_2 та призначення опікуном та піклувальником ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки у справі встановлено, що мати з дітьми на даний час не проживає, кошти на утримання дитини не надає, то відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матрі або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У справі встановлено, що діти тривалий час проживають разом з бабою ОСОБА_9 .

Слід зазначити, що частина третя статті 242 ЦК України прямо допускає існування інших законних представників, крім батьків (усиновлювачів) та опікунів. Так, законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Встановивши, що діти фактично проживають з бабою ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до їх повноліття, а також з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року, і до її повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до їх повноліття.

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року, і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 4844 грн. 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, адреса місцезнаходження: 90575, смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, Тячівського району, Закарпатської області, , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та житель: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 та жителька: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_8 .

Третя особа: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення суду складено 07 червня 2024 року.

Суддя М.Д.Стецюк