Справа № 305/517/24
Провадження по справі 2/305/340/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

з участю: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Рахові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який являвся дідусем позивача. За свого життя, 30 листопада 1995 року, спадкодавець ОСОБА_4 вчинив заповітне розпорядження, за яким все належне йому на праві власності майно, а також житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало спадкодавцю за його життя. Про існування заповіту, складеного на користь позивача, ОСОБА_2 не знав, він не проживав у спадковому будинку зі спадкодавцем, проживав окремо у власному будинку. Про те, що на його користь складено заповіт, дізнався менш ніж за місяць до подачі позову до суду, коли звернувся до нотаріуса з усною заявою щодо впорядкування правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене просить визначити для громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Селищний голова смт Великий Бичків Бурса Олег надіслав суду заяву, в якій зазначив, що селищна рада не заперечує щодо позовних вимог позивача та просить справу розглянути без участі представника ради.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_4 , який являвся дідусем позивача, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим 22 грудня 1995 року виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, запис про смерть в актовому записі зроблено 22.12.1995 року за № 111.

Відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже в даному випадку суд вирішуючи спір щодо спадкування керується нормами Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Стаття 534 ЦК УРСР передбачала, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Зі змісту статті 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Дії, що свідчать про прийняття спадщини Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців (448, 549 ЦК України).

Суд встановив, що позивач, ОСОБА_2 , являється спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом. Зокрема, за свого життя, 30 листопада 1995 року, спадкодавець ОСОБА_4 вчинив заповітне розпорядження, за яким все належне йому на праві власності майно, а також житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що останній пропустив, визначений законодавством строк на оформлення прав на спадщину, який обчислюється в шість місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 , в цьому випадку з 21 грудня 1995 року.

Через пропуск зазначеного строку, приватний нотаріус Рахівського районного нотаріального округу Маріна І.М. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджено листом №21/06-16 від 12.02.2024.

Те, що спір з приводу спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , відсутній, підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, яку сформував приватний нотаріус Рахівського районного нотаріального округу №75782230 від 12.02.2024, згідно з яким Спадкова справа на ім`я померлого ОСОБА_4 не відкривалася.

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №79944422 від 29.11.2023 ОСОБА_4 вчинив заповіт 30.11.1995 року, який був посвідчений виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, інших заповітів ОСОБА_4 не вчиняв, а також згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75782188 від 12.02.2024 заповіт, посвідчений Великобичківською селищною радою за реєстровим номером №163 є чинним.

Позивачу не було відомо про заповіт на його ім`я від імені його дідуся - ОСОБА_4 й про такий він довідався фактично у січні 2024 року.

Ті обставини, що Позивач не був обізнаний про існування заповіту в його користь, визнаються судом поважними причинами, за яких ОСОБА_2 не зміг своєчасно юридично оформити прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 .

На сьогодні позивач має намір оформити право власності на спадкове майно, що при житті належало спадкодавцю, у зв`язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого правовстановлюючого документа позивачу було відмовлено, у зв`язку з пропуском ним, встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджено листом приватного нотаріуса Маріни І.М. №21/06-16 від 12.02.2024.

На відміну від статті 1272 ЦК в редакції 2001 року, яка передбачає, що суд може визначити спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, стаття 550 Цивільного кодексу УРСР передбачала продовження строку на прийняття спадщини. Так, зокрема, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Враховуючи, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 пропустив з поважних причин, отже у суду є всі підстави для продовження позивачу строку на прийняття спадщини на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Питання про стягнення судових витрат Позивач не ставив.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 200,206, 263, 265, ст.268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом від 30 листопада 1995 року, що посвідчений секретарем Великобичківської селищної ради народних депутатів Рахівського району Закарпатської області

30.11.1995 року та зареєстрований у реєстрі №163, продовжити на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили строк на прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е. Ємчук