ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6515/22 Номер провадження 22-ц/814/671/24Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді : Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П

за участю секретаря судових засідань Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лобова Миколи Олександровича

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця про встановлення факту перебування в трудових відносинах її чоловіка ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про зобов`язання проведення нарахування заробітної плати за 10.09.2020 року та 11.09.2020 року, та сплати суми Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з поданням звіту до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника податків за вказаний період роботи ОСОБА_4 .

Позов мотивовано тим, що вона перебувала з ОСОБА_4 у шлюбі. Вони є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 З 2016 року її чоловік перебував у трудових правовідносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , займаючи посаду водія маршрутних транспортних засобів. Трудові відносини офіційно відповідач не оформляв та внески за своїх працівників не сплачував. 11.09.2020 року він перебував на роботі та виконував рейс на маршруті Київ-Кременчук. На автомобільній дорозі Київ-Харків-Бориспіль ОСОБА_4 потрапив у ДТП та від отриманих травм помер. Сім`я залишилася без годувальника та не може отримати відповідних виплат по його втраті.

При зверненні до Кременчуцького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про призначення виплат по втраті годувальника їй було відмовлено у зв`язку з тим, що її ОСОБА_4 на день своєї смерті не був офіційно працевлаштований, заробітну плату не отримував та Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нього роботодавець не оплачував.

Позивач вважає, що при встановленні судом факту перебування чоловіка у трудових відносинах з відповідачем на день загибелі та нарахування йому заробітної плати за 2 дні із сплатою єдиного соціального внеску, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області зможе нарахувати їй виплату по втраті годувальника.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що передбачених законом підстав для проведення нарахування заробітної плати ОСОБА_4 не встановлено, оскільки позивачем не доведено факту перебування у трудових відносинах з відповідачем, що не є підставою для зобов`язання нарахування та сплати відповідно до закону податку на доходи фізичних осіб та Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з поданням звіту до органів доходів та зборів за місцем обліку платника податків ОСОБА_4 .

З вказаним судовим рішенням не погодилася позивач та через свого представника адвоката Лобова М. оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуальногот права просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач вважає, що факт перебування її чоловіка у трудових відносинах підтверджуєтья актом форми Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2020 в ФОП ОСОБА_6 . Визнання ОСОБА_7 факту настання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який може трапитися виключно із застрахованою особою, тобто, яка перебуває у трудових відносинах.

Комісія зі спеціального розслідування дійшла висновку, що ОСОБА_4 був фактично допущений до роботи без оформлення трудового договору та факт перебування потерпілого у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_8 підтверджено довідкою заступника начальника відділу з питань додержання трудового законодавства про працю.

Крім того, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.01.2021 року ФОП ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 41 ч. 3 КУпАП. Під час розслідування даної справи було встановлено, що ФОП ОСОБА_8 прийняв на роботу працівника ОСОБА_4 без укладення трудового договору. Встановлено, що 11.09.2020 року водій ОСОБА_4 виконував функції водія по перевезенню пасажирів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у ДТП на автодорозі Київ-Харків-Бориспіль, перебуваючи за кермом мікроавтобуса «MERCEDES-BENZSPRINTER413 CDI», ресстраційний номер В12032ВВ, здійснюючи пасажирське перевезення з м. Кременчука до міста Київ.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала, що її чоловік виконував обов`язки по перевезенню пасажирів та протягом тривалого часу перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та отримував заробітну плату, розмір якої їй не відомий. Однак офіційно працевлаштованим ОСОБА_4 не був.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала належних доказів перебування її чоловіка в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Згідно із абзацом 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Встановлено, що ОСОБА_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у ДТП на автодорозі Київ-Харків-Бориспіль, перебуваючи за кермом мікроавтобуса «MERCEDES-BENZSPRINTER413 CDI», ресстраційний номер В12032ВВ, здійснюючи пасажирське перевезення з м. Кременчука до міста Київ.

За фактом смерті ОСОБА_4 , складено акт Форми Н-1/П спеціаьного розслідування нещасного випадку, що стався 11.09.2020 про який повідомив ФОП Заєць.

Процедуру проведення розслідувания та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що особами, визначеними частиною першою ст. 29 ЗУ "Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування", визначено «Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженим постановою КМУ від 17.04.2019 N337.

Ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування", визначено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Згідно п. 3 Порядку № 337 нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов?язків.

Згідно п. 8 Порядку N?337, у разі настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства, особами, які фактично допущені до роботи без оформлення трудового договору, повідомлення про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) надається керівником підприємства (установи, організації), в інтересах якого виконувалися роботи (надавалися послуги), або представником орендодавця, балансоутримувача тощо, на території (об?єкті) якого сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння).

З матеріалів справи вбачається що за фактом смерті ОСОБА_4 проведено спеціальне розслідування у відповідності до п. 10 Порядку № 337.

В акті Форми Н-1/П від 25.08.2021 комісія із спецального розслідування нещасного випадку встановила шкідливий, небезпечний фактор небезпечний виробничий чинник, який діяв на потерпілого виробничий чинник, вплив якого на людину призводить до травм, погіршення здоров`я чи смерті. (ДСТУ 2293:2014).

Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 був фактично допущений до роботи без оформлення трудового договору. Факт перебування потерпілого у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_8 підтверджується довідкою заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Полтавській області від 05.02.2021 року. Нещасний випадок стався за обставин, які відповідають п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 poку № 337, нещасний випадок визначено пов`язаним з виробництвом, зі складанням акту за формою Н-1/П та підлягає обліку в ФОП ОСОБА_9 .

Комісією із спеціального розслідування в акті за формою Н-1/П від 25.08.2021, також встановлено, що ОСОБА_4 на день смерті працював на посаді водія автотранспортних засобів (код класифікатора професій 8322) в ФОП ОСОБА_6 . В актах спеціального розслідування ФОП Заєць зазначений як роботодавець загиблого. Даний акт підписаний та неоспорений ФОП ОСОБА_6 .

Акт за формою Н-1/П від 25.08.2021, містить достатньо відомостей про наявність факту трудових відносин між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про неналежність вказаного акту як доказу роботи позивача за трудовим договором є помилковими, так як з наданих позивачем доказів доводиться, що смерть ОСОБА_4 настала від нещасного випадку на виробництві за місцем фактичної роботи у ФОП ОСОБА_6 .

Факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_8 доводиться наступним.

Встановлено, що власником мікроавтобуса «MERCEDES- BENZSPRINTER413 CDI», ресстраційний номер В12032ВВ, за кермом якого під час ДТП перебував ОСОБА_4 , є ОСОБА_6 , який є фізичною особою-підприємцем який здійснює господарську діяльність пасажирські перевезення.

Згідно пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 06.11.2020 р., 10.09.2020 р. ОСОБА_10 виїхав на автомобілі з м. Кременчука в 15-00 на Київ, перед виїздом забрав автомобіль зі стоянки. ОСОБА_11 переконав в тому що медика-механіка пройшов завчасно. Відправлення проходило на площі торгового центру "Амстор" з пасажирами на нерегулярних пасажирських перевезень. Перед виїздом 11.09.2020 р. на Кременчук в 2-00 проходять медичний огляд та перевіряють наявність печатки. Відправлення проходить на території Центрального залізничного вокзалу. Замовлення пасажирів проходило по телефону ОСОБА_4 і телефону "Сервіс-таксі".

З наданих стороною позивача квитків на автобус вбачається, що під час поїздок ОСОБА_4 мав квитки на автобус, які видавав на вимогу пасажирів, на яких міститься печатка ФОП ОСОБА_2 та перевізником зазначений саме ФОП ОСОБА_8 .

Крім того, з витребуваної судом апеляційної інстанції справи №524/8361/20 вбачається, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.01.21 ФОП ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.3 КУпАП України. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_6 прийняв на роботу працівника ОСОБА_4 без укладення трудового договору, що підтверджується показаннями свідка, який акцентував увагу суду на тому, що 10-11.09.2020 водій ОСОБА_4 виконував функції водія по перевезенню пасажирів, так як виконував перевезення пасажирів з міста Кременчука до м. Києва і навпаки, на транспортному засобі, який належить ФОП ОСОБА_6 , також останній подав до Фонду повідомлення про нещасний випадок із працівником з ОСОБА_4 , який стався саме 11.09.2020. Суд у своїй постанові прийшов до висновку, що ОСОБА_6 порушив вимоги ст. 41 КУпАП, оскільки допустив 11.09.2020 працівника ОСОБА_4 до роботи без оформлення трудового договору.

З матеріалів справи вбачається, що Актом інспекційного відвідування N? ПЛ28451/150/АВ від 06.11.2020, управлінням Держираці в Полтавській області встановлено, що ФОП ОСОБА_8 порушив вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпПУ, допустивши працівника ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору. У зв`язку з вказаними обставинами інспектором праці було винесено припис N?ПЛ28451/150/АВ/П від

09.11.2020 яким зобов?язано ФОП ОСОБА_2 усунути виявленні порушення. (т. 1 а.с. 79-82)

Крім того, згідно копії протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , від 09.10.2020 в рамках кримінального провадження N?0001717 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.09.2020, останній пояснив, що «Мікроавтобус Мерседес Спрінтер», д.н. НОМЕР_1 належить йому на праві власності, та відповідно до наявних дозвільних документів здійснює пасажирські перевезення за нерегулярним маршрутом Київ-Кременчук. Мікроавтобус перед виїздом в рейс 10.09.2020 до м. Києва був оглянутий інженером за місцем дислокації транспортного засобу, перебував у технічно справному стані, будь-яких нарікань на несправність не було, лише після цього даний мікроавтобус вирушив в рейс. Керував автомобілем ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 84)

Викладене свідчить про те, що правовідносини між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 і ОСОБА_4 носять ознаки трудової функції, за умовами якої укладається трудовий договір, оскільки в процесі роботи обов?язки виконуються за відповідною посадою - водій автотранспортних засобів, в визначений час та робоче місце яке указується роботодавцем, крім того роботи потребують спеціального допуску, відповідної кваліфікації, стажу роботи, проходження перед рейсового медогляду, надання транспортного засобу для проходження механіка, виконання роботи - нерегулярні пасажирські перевезення, за видом діяльності відносяться до робіт постійного характеру виконання та їх можуть виконувати лише працівники, до яких законодавством встановлено певні вимоги до класу та відповідної категорії - DI, D».

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснювалось, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

Дослідивши надані стронами докази, колегія суддів приходить до висновку про доведеність виконання ОСОБА_4 трудових функцій, підпорядкування його правилам внутрішнього трудового розпорядку відповідача, забезпечення останнім робітнику умов праці та виконання розпоряджень роботодавця.

Факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з роботодавцем фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 на посаді водія автотранспортних засобів з 10.09.2020 по 11.09.2020, доводиться належними доказами, тому в цій частині доводи апеляційної скарги є вірними та підлягають задоволенню.

Вимоги про зобов`язання проведення нарахування заробітної плати та сплати суми Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з поданням звіту до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника податків ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Встановлення факту перебування особи в трудових відносинах вже є підставою для нарахування йому роботодавцем заробітної плати зі сплатою всіх обов`язкових відрахувань.

В разі смерті працівника спадкоємці, у встановленому законом порядку, мають право отримати нараховані, але не виплачені йому виплати що регулюються іншими нормами права.

Таким чином, в даному випадку достатнім для відновлення порушеного права позивача є встановлення факту трудових відносин.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 382 -384 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лобова Миколи Олександровича задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2023 року скасувати. Ухвалити нове.

Позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту перебування в трудових відносинах, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Встановити факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з роботодавцем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 на посаді водія автотранспортних засобів з 10.09.2020 по 11.09.2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.05.2024.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль