Номер провадження 2/754/5856/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Улезка О.О.

за участю ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні без участі сторін за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємця таким, що не прийняв спадщину,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивачки

10 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява підписана адвокатом Косьміним Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 . Позивачка просить визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що позивачка не має можливості оформити своє право на спадкове майно після смерті чоловіка, оскільки за однією адресою зі спадкодавцем: АДРЕСА_1 , було зареєстровано також місце проживання їхнього сина - ОСОБА_3 , який з 2011 році фактично не проживає в цій квартирі, оскільки ще в 2011 році виїхав за кордон (ймовірно до російської федерації). Це ускладнює оформлення спадкових прав, оскільки існує невизначеність щодо того, чи прийняв спадщину її син.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про дату, час і місце судового засідання/розгляду справи. Поштове повідомлення, що надсилалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача поверталися з зазначенням причини "відсутній за вказаною адресою".

Суд вирішує справу за наявними матеріалами.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

20 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання на 03 жовтня 2024 року о 15-30

03 жовтня 2024 року та 05 листопада 2024 суд оголошував перерву в підготовчому судовому засіданні з підстав витребування доказів.

10 грудня 2024 року суд за результатами підготовчого засідання постановив протокольно ухвалив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, виклик свідків.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

16 листопада 2023 року внаслідок смерті ОСОБА_4 (свідоцтвом про смерть від 16 листопада 2023 року серії НОМЕР_1 ) відкрилась спадщина.

Позивачка є дружиною спадкодавця (свідоцтво про укладення шлюбу від 19 вересня 1981 року серії НОМЕР_2 ).

Позивачка у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лештакова І.Є.

18 січня 2024 року за її заявою про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа № 2/2024 (витяг про реєстрацію № 75476081 від 18.01.2024 року).

Спадкодавець проживав та був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 .

У цій квартирі також зареєстровані позивачка та їхні зі спадкодавцем спільні діти - ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 (витяг № 105808661 від 22.01.2024 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні).

Ця квартира належить на праві спільної власності спадкодавцю, позивачці, а також їхнім дітям: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності на житло від 25.01.2008).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також є спадкоємцями першої черги, подали заяви про відмову від прийняття спадщини (заява від 18.01.2024 № 3 та заява від 18.01.2024 № 4 у спадковій справі № 2/2024).

Відповідач таку заяву про відмову від прийняття спадщини не робив, але й заяву про прийняття спадщини не подавав (матеріали спадкової справи № 2/2024).

26 липня 2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лештакова І.Є. листом вих. № 67/02-14 від 26.07.2024 повідомила позивачці про неможливість видати свідоцтво про прийняття спадщини через те, що син померлого, ОСОБА_3 , був зареєстрованим зі спадкодавцем за однією адресою, тому вважається таким, що фактично спадщину.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо способу захисту

Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Обставин того, що відповідач порушує, не визнає або оспорює спадкові права позивачки не встановлено.

Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, але зіткнулася з проблемою, пов`язаною з оформленням свідоцтва про право на спадщину закон, оскільки є інший спадкоємець, який формально (внаслідок реєстрації за місцем проживання спадкодавця) також має право претендувати на спадщину, як такий, що прийняв спадщину автоматично.

Позивачка звернулася до суду не за захистом свого цивільного права, а за захистом свого законного інтересу у правовій визначеності у відносинах з відповідачем щодо права на спадкування майна усіх прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, зважаючи на мотиви нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії серед іншого з тієї підстави, що крім позивачки спадкоємцем за законом першої черги є син померлого - відповідач у справі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої статті 16 ЦК України).

За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21 листопада 2012 року у справі 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. (пункти 56, 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

Отже, вимога про визнання відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті його батька, відповідає такому способу захисту цивільних прав та інтересів є як право на визнання позивачки єдиною спадкоємицею і відсутності такого права у відповідача згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України. Позов про визнання права дозволяє встановити, чи має відповідач право на спадщину, і таким чином забезпечити правову визначеність у відносинах між сторонами. Такий спосіб захисту є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Щодо права відповідача на спадщину

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Позивачка подала таку заяву, а відповідач з такою заявою не звертавсь, що підтверджується матеріалами спадкової справи та змістом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

У випадку неподання заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, спадкоємець вважається таким, що не прийняв її відповідно до вимог закону (стаття 1272 ЦК України) та додаткового визнання його таким за рішенням суду не вимагається (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 755/29462/13-ц (провадження № 61-1131св18)).

Водночас суд бере до уваги, що подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, лише, якщо такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкодавцем. натомість будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у правових наслідках прирівнюється до прийняття спадщини.

Відповідач, хоча й мав зареєстроване місце проживання за однією адресою зі спадкодавцем, проте з 01.06.2011 фактично не проживав у квартирі, в тому числі й на час відкриття спадщини після смерті свого батька, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Це підтверджується письмовими доказами (акт про не проживання відповідача від 02.02.2024, складені сусідами, та довідка з ЖЕКу від 02.02.2024 № 20) та свідченнями свідків: сусідки ОСОБА_7 , а також ОСОБА_5 , сина позивачки та брата відповідача, які стверджують, що відповідач з 2011 року постійно проживає за межами України, востаннє приїжджав додому в 2013 році на весілля до брата.

На підставі цих доказів суд робить висновок, що син спадкодавця ОСОБА_3 не може вважатися особою, яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (16 листопада 2023 року).

Суд зауважує, що обставини реєстрації відповідача за місця проживання не мають істотного значення для правильного вирішення спору, оскільки реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження (частина друга статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Державна реєстрація спадкоємця у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем не може свідчити про прийняття спадщини (постанови Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св21) та від 15 червня 2022 року у справі № 454/3550/18 (провадження № 61-912св21)).

Тому у разі виникнення спору суть оцінює сукупність доказів, що підтверджують обставини постійного проживання, а не лише факт реєстрації.

Отже, незважаючи на те, відповідач був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , встановлені судом обставини свідчать про те, що він не проживав постійно зі спадкодавцем у цій квартирі на момент відкриття спадщини. Державна реєстрація відповідача за адресою спадкодавця не є достатнім доказом його постійного проживання з ним на момент відкриття спадщини.

Тому ОСОБА_3 , не подавши своєчасно заяву про прийняття спадщини протягом строку, вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька.

Наведене є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємця таким, що не прийняв спадщину, - задовольнити повністю.

Визнати відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) таким, що не прийняв спадщину за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО