Справа № 368/1400/24
Рішення

Іменем України

"19" листопада 2024 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання права власності в порядку спадкування, суд,-

В С Т А Н О В И В :

09.09.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання права власності в порядку спадкування, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та задоволити її .

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок забудованою площею 185,9 кв.м., з яких: під основною будівлею 92,0 кв.м; під господарськими (присадибними) будівлями і спорудами 93,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Витребувати від Кагарлицької державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 387 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

4. Судові повістки направляти позивачу на номер телефону НОМЕР_1 .

Вищевказані позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовувала в мотивувальній частині її позовної заяви наступними обставинами та нормами права:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка була рідною матірю ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач).

Після смерті матері Позивача відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок забудованою площею 185,9 кв.м., з яких: під основною будівлею 92,0 кв.м; під господарськими (присадибними) будівлями і спорудами 93,9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки № 235 від 07.05.2008 року ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала у власному житловому будинку АДРЕСА_1 (підстава: о/р № НОМЕР_2 погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки).

У встановлений законом термін Позивач звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті своєї матері, і Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу: номер у спадковому реєстрі 42887660; номер у нотаріуса 387.

Проте, у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 було відмовлено, по причині відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок.

Відповідно до листа від 20.08.2024 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомило, що станом на 01.01.2013 року, згідно відомостей що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Таким чином, Позивач позбавлений можливості реалізувати свої майнові права на спадкове майно та не може оформити право власності на нього у порядку спадкування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або- не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, Позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості,

Іншого позову до відповідачів з тим самим предметом і з тих самих підстав подано не було.

Відповідно до статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його частини.

З огляду на вищенаведене, керуючись вимогами ст.41 Конституції України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 4,5,12,13, 30, 81, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, - позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

09.09.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/1400/24, провадження № 2/368/735/24.

17.10.2024 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 189, 197 200, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 12 год. 00 хв. 19.11.2024 року.

В підготовче судове засідання, ячке відбулося 19.11.2024 року, - ОСОБА_5 , - не з`явилася, хоча повідомлена судом належним ичном про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить сд слухати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 19.11.2024 року, відповідачка ОСОБА_2 , - не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, процесуальні наслідки визнання позову їй повністю зрозумілі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 19.11.2024 року, відповідачка ОСОБА_3 , - не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, процесуальні наслідки визнання позову їй повністю зрозумілі.

Визнання позову відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам проведення підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред явлені одночасно щодо декількох об 'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що предметом спору є нерухоме майно (домоволодіння), яке розміщене на території Обухівського (бувша назва Кагарлицького) району, а саме, - на території бувшого Кагарлицького айону Київської області, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, - підсудність за місцем розташування нерухомого майна.

Сторони по справі:

- позивачкою по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка село Горохуватка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 13 серпня 2008 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ).

- відповідачкою по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка село Горохуватка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий 23 грудня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_6 ).

- відповідачкою по справі є фізична особа, - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Горохуватка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України ID - картка № НОМЕР_7 , виданий 20.11.2023 року органом 3238).

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до ни норм матеріального та процесуального права:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_4 , яка була рідною матірю позиваачки ОСОБА_1 .

Після смерті матері Позивача відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на домоволодіння, - забудованою площею 185,9 кв.м., з яких: під основною будівлею 92,0 кв.м; під господарськими (присадибними) будівлями і спорудами 93,9 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, - за життя ОСОБА_4 склала заповіт, а саме, - 24.11.2006 року, - згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 , - позивачу по справі.

Заповіт посвідчено секретарем Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 604.

Відповідно до Довідки № 235 від 07.05.2008 року ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала у власному житловому будинку АДРЕСА_1 (підстава: о/р № НОМЕР_2 погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки).

У встановлений законом термін Позивач звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті своєї матері, і Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу: номер у спадковому реєстрі 42887660; номер у нотаріуса 387.

Проте, у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 було відмовлено, по причині відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок.

Відповідно до листа від 20.08.2024 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомило, що станом на 01.01.2013 року, згідно відомостей що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , - не зареєстровано.

Таким чином, Позивач позбавлений можливості реалізувати свої майнові права на спадкове майно та не може оформити право власності на нього у порядку спадкування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або- не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, Позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має з`ясовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладеного в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, у випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відсутність правовстановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 в рамках справи № 557/1209/16-ц).

Згідно ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі №597/1070/15-ц).

Таким чином, за наявності перешкод у оформленні спадкових прав через нотаріуса, - спадкоємець може звернутися з позовом про визнання права власності до суду.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права.

Згідно ч. 1 ст. Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом Захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п. 9 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки документи, що підтверджували б право померлої ОСОБА_4 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутні та державна реєстрацію права власності на зазначене майно в установленому законом порядку не проводилася, - то наявні усі підстави для захисту спадкових прав Позивача шляхом задоволення даного позову.

Таким чином, оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та відсутні будь-які інші способи для реалізації її спадкових прав, то наявні усі підстави для визнання за Позивачем права власності на зазначене нерухоме майно в судовому порядку, - шляхом винесення судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261-1262, 1266 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259263 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою село Горохуватка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 13 серпня 2008 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Горохуватка Кагарлицького району Київської області, Україна, (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 , видане 24 квітня 2007 року виконкомомо Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області), право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , (технічний паспорт від 01 серпня 2024 року на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:9550 3756 3021 0477, ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3072933.4991291.20240822.29.0000.83).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Закаблук