Номер провадження 2/504/2400/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Якимів А.В.,

з участю секретаря судових засідань Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав, Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить суд, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання самого позивача в розмірі частки усіх видів доходів відповідача, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу та мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З квітня 2022 року сторони припинили підтримувати подружні стосунки, дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Мати не може забезпечити належний рівень життя дитини, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Батько є здоровим та працездатним, має постійне місце роботи в Національній гвардії України, отримує регулярний дохід та може сплачувати такий розмір аліментів.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито спрощене провадження у цивільній справі.

Позивач у судове засідання не прибула, представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судові засідання призначене на 14.10.2024 та 22.10.2024 року не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому порядку, шляхом направлення, на адресу зареєстрованого місця проживання копії позову, ухвали про відкриття провадження та судової повістки, які були вручені останньому особисто 20.09.2024. Також, відповідач повідомлявся про розгляд справи засобами електронного зв`язку.

Суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації, щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судова повістка про виклик до суду, що відправлялась відповідачу, надіслана судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, та отримана останнім особисто. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів дотримані, а підстави для ухвалення заочного рішення існують у сукупності.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження.

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 09.01.2023 по 19.11.2025 відповідно до наказу №1-к від 09.01.2023 виданою директором ТОВ «Укренергоальянс 2010».

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

В матеріалах справи відсутні дані про працевлаштування відповідача, його доходи та стан його здоров`я.

В матеріалах справи відсутні дані, щодо стану здоров`я та матеріального становище дитини, платника аліментів та їх отримувача, дані, щодо наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрат у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Норми закону застосовані судом.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 3 даної статті право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Висновки суду.

Враховуючи те, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами, щодо його утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, за відсутності доказів, щодо майнового стану платника аліментів, стану його здоров`я, приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем в позовній заяві не є завищеним, відповідає законодавчо визначеному розміру аліментів, що стягується на одну дитину у безспірному порядку, а тому позовні вимоги, в частині стягнення аліментів на утримання дитини є підставними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку виникає незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

А тому, враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, при цьому, позивач не працює, а відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу позивачу, доказів зворотного судом не здобуто, відсутність доказів, щодо майнового стану сторін, стану їх здоров`я, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині позову, щодо утримання дитини та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Водночас, суд роз`яснює сторонам справи, за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо судових витрат.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем заявлено до відшкодування 7700 грн., витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи.

Судом встановлено, що правничу допомогу позивачу у цій справі надавав адвокат Троянська І.В., що підтверджується витягом з договору №112 від 23.07.2024 та ордером ВА №1091053 від 17.09.2024.

Відповідно до акту наданих послуг від 23.07.2024 адвокат провів консультацію з клієнтом, підготував та подав позовну заяву до суду та представляв інтереси клієнта в суді. Вартість однієї години наданих послуг складає 1500 грн., всього адвокатом надано правничої допомоги клієнту на суму 7700 гривень.

Згідно звіту про обсяг наданих послуг від 23.07.2024, адвокат надав клієнту консультацію 10 хв, підготував та подав позов до суду 1 год., представляв інтереси клієнта в Суворовському районному суді м. Одеси 4 год. Всього адвокатом витрачено 5 годин 10 хвилин.

Однак, доказів надання адвокатом зазначених у звіті послуг до суду не надано, а заявлений адвокатом розмір правничої допомоги не відповідає критерію реальності таких витрат, оскільки представництво інтересів клієнта в Суворовському районному суді м. Одеси у кількості 4 години не було необхідним для розгляду цієї справи, а участі у судових засіданнях представник позивача не брав.

При цьому, відповідач не звертався до суду із заявою про зменшення витрат на правову допомогу, що не перешкоджає суду враховувати лише ті витрати, які були неминучими, необхідними та пов`язаними із розглядом справи.

Враховуючи вказане, виходячи з критерію реальності та фактичного надання адвокатських послуг, встановлення їхньої дійсності та необхідності під час розгляду даної справи, конкретних обставин даної справи, суд, приходить до висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в даній справі слід зменшити, стягнувши з відповідача на її користь 1700 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, з урахуванням розгляду двох позовних вимог немайнового характеру, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково.

Особливості виконання рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 82, 141, 265, 273,274-279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 23.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку платника починаючи з 23.07.2024 і до досягнення сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь держави 2018 (дві тисячі вісімнадцять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 1700 (одна тисяча сімсот) гривень витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2024 року.

Суддя : Якимів А. В.