РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 11197,38 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №34038 про стягнення у безспірному порядку з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за споживчим кредитним договором №1322841 від 13.04.2020 року в розмірі 11197,38 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису та заяви відповідача приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою І.М. 07.06.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №65701436 та під час здійснення виконавчого провадження виконавцем були стягнуті з позивача кошти у повному обсязі.

Отже, виконавче провадження було закінчено у зв`язку з тим, що сума заборгованості по виконавчому напису у розмірі 11197, 38 грн., основна винагорода та витрати виконавчого провадження було фактично стягнуто з позивача у повному обсязі.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2023 року (справа №465/6265/22) позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта І. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинено 18.03.2021 року та зареєстровано в реєстрі за № 34038 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1322841 від 13.04.2020 року на загальну суму 11197 грн. 38 коп.

Таким чином, виконавчий документ на підставі якого виконавцем було стягнено з позивача кошти, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Дане рішення набрало законної сили 27.03.2023 року.

Таким чином, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялись належним чином.

Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву через систему «Електронний суд» про зменшення витрат нам правничу допомогу, а також просив проводити розгляд справи без його участі, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2023 року (справа №465/6265/22) позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта І. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинено 18.03.2021 року та зареєстровано в реєстрі за № 34038 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1322841 від 13.04.2020 року на загальну суму 11197 грн. 38 коп. (а.с.11-15)

Дане рішення набрало законної сили 27.03.2023 року.

Вказаним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2023 року (справа №465/6265/22), встановлено: 18.03.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 34038 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ "Мілоан", заборгованості за кредитним договором № 1322841 від 13.04.2020 року на загальну суму 11197 грн. 38 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти І.М. 07.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65701436 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 34038 від 18.03.2021 року.

Відповідно до ч. ч. 4, 5ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З урахуванням вказаних вимог ст. 82 ЦПК України вказані вище обставини встановленню не підлягають.

З довідки від 16.12.2021 року №4460-21 вбачається, що по працівнику ОСОБА_1 виконано постанову ВП65701436 від 16.06.2021 року повністю утримано борг з урахуванням вимог на суму 9649,48 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит0Капітал» та ОСОБА_2 . Дані кошти були перераховані на реквізити вказану постанові.

15.11.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою І.М. винесено постанову ВП №65701436 про закінчення виконавчого провадження.

З АСВП вбачається що ВП 65701436 на сьогоднішній день є завершеним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16.

Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала.

Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 34038 від 18.03.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з ОСОБА_1 коштів за вказаним виконавчим написом в розмірі 11197,38 грн. було безпідставним.

Згідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, оскільки виконавче провадження №65701436 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 11197,38 грн. є завершеним, а виконавчий напис №34038 виданий 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. визнано таким що не підлягає виконанню на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2023 року (справа №465/6265/22), то суд прийшов до висновку, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 11197,38 грн.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь держави сума судового збору у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Також, позивач просила суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8,9 ст. 139 ЦПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи міститься: копія договору про надання правової/правничої допомоги №102/24ц від 27.07.2024; копія ордеру серії АІ №1925566 від 27.07.2024 року; копія опису надаваємих послуг до Договору про надання правової/правничої допомоги №102/24ц від 27.07.2024 р.; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4881/10.

У п. 3.5. договору про надання правової/правничої допомоги №102/24ц від 27.07.2024 вказано, що за надання правової (правничої) допомоги відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару в розмірі 15000,00 грн.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Окрім цього, у додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

До такого висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.01.2023 року (справа №127/20555/20).

Отже, враховуючи незначну складність справи, а також предмет спору, та заяву відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 10000,00 грн., що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.4,12,76,77,78,79,80,81,133,137,141,211,223,263,265, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 11197 (одинадцять тисяч дев`яносто сім) гривень 38 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає аз адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», , адреса місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28.

Суддя Мартьянова С.М.