Номер провадження: 22-ц/813/7064/24
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої дію представник ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство фірма «ЮНІКОРН», Виробничо-комерційне приватне підприємство «НОВАНІМПЕКС» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування за законом та про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи: ПП фірма «ЮНІКОРН», Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС», в якому просив:

- визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу ПП фірма «ЮНІКОРН», номінальною вартістю 1 250 грн, що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати зміни складу учасників та розміру часток статутного капіталу ПП фірма «ЮНІКОРН», , у зв`язку з набуттям ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом права власності на 50% статутного капіталу ПП ФІРМА «ЮНІКОРН», , номінальною вартістю 1 250 грн, що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС», , номінальною вартістю 200 грн, що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати зміни складу учасників та розміру часток статутного капіталу Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС», , у зв`язку з набуттям ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом права власності на 50% статутного капіталу Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС», , номінальною вартістю 200 грн, що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він, разом з ОСОБА_1 , є спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та якому за життя належали, зокрема, корпоративні права власника 100% статутного капіталу ПП фірма «ЮНІКОРН», а також корпоративні права власника 100% статутного капіталу Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС». Також позивач зазначає, що оригінали документів, що підтверджували б права спадкодавця на частку в статутному капіталі вказаних вище підприємств, у нього відсутні. Іншим спадкоємцем - ОСОБА_1 вони також надані не були.

У зв`язку з цим, 17 травня 2023 року нотаріальною конторою було складено повідомлення про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину на майнові права власника (засновника) ПП фірма «ЮНІКОРН» та майнові права власника (засновника) Виробничо-комерційне ПП «НОВАНІМПЕКС». Неможливість оформлення спадкових прав в держаній нотаріальній конторі, стала підставою для звернення його до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року дану цивільну справу було передано за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду м. Одеси.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство фірма «ЮНІКОРН», Виробничо комерційне приватне підприємство «НОВАНІМПЕКС» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування за законом та про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», ідентифікаційний код юридичної особи: 25024071, номінальною вартістю 1 250,00 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС», ідентифікаційний код юридичної особи: 13919555, номінальною вартістю 200,00 грн. (двісті гривень 00 копійок), що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме витрат на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якої дію представник ОСОБА_2 , звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, рішення суду оскаржується ОСОБА_1 лише в частині задоволених вимог. В іншій частині - про відмову у позовних вимогах через неналежного відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради, рішення не оскаржено і в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання на 03.12.2024 року о 16:00 годині представники відповідача - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного підприємства фірма «ЮНІКОРН», Виробничо-комерційного приватного підприємства «НОВАНІМПЕКС» не з`явилися.

Представник юридичного департаменту Одеської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Присутні в судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги по суті без присутності в судовому засіданні представників інших учасників справи.

Справа перебуває на розгляді судах з січня 2022 року, а в апеляційному суді з вересня 2024 року, тобто з перевищенням строків передбачених ст.ст. 210, 371 ЦПК України.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги, обставини які стали відомі під час апеляційного провадження, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів не вбачає перешкод для розгляду справи без явки належним чином повідомлених сторін та їхніх представників в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов частково, визнаючи за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», номінальною вартістю 1 250,00 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаючи за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 50% статутного капіталу ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» номінальною вартістю 200,00 грн. (двісті гривень 00 копійок), що становить 1/2 частки, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем відсутності у нього законної можливості оформити свої права на частки в статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», та ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» в загальному (безспірному) порядку, тобто в державній нотаріальній конторі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- згідно з свідоцтвом про смерть від 23 жовтня 2020 р., виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- відомості щодо складання та посвідчення ОСОБА_4 заповіту в матеріалах спадкової справи відсутні;

- з заявами про прийняття спадщини до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори звернулись ОСОБА_3 (син спадкодавця) та донька - ОСОБА_1 ;

- за життя ОСОБА_4 був власником: 1) квартири АДРЕСА_1 ; 2) автомобіля NISSAN MAXIMA, 1995 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_3 ; 3) корпоративних прав власника 100% статутного капіталу ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», розташованого за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи: 25024071 4) корпоративних прав власника 100% статутного капіталу ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС», розташованого за адресою: 65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 27, ідентифікаційний код юридичної особи: 13919555;

- 13 листопада 2020 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу № 162/2020;

- 19 січня 2021 року ОСОБА_1 також звернулась до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом;

- 06 травня 2023 року державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області Зенченко О.С. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 . Таку ж частку зазначеної квартири успадкувала відповідач;

- в подальшому, 17 травня 2023 року нотаріальною конторою було складено Повідомлення № 535/02-14, згідно якого видати свідоцтва про право на спадщину на майнові права власника (засновника) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», ідентифікаційний код 25024071, місцезнаходження: 65029, місто Одеса, вулиця Мечникова, будинок 6 та майнові права власника (засновника) ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС», ідентифікаційний код 13919555, місцезнаходження: 65044, місто Одеса, Французький бульвар, будинок 27, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 неможливо, у зв`язку з тим, що на підставі глави 10 п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Колегія суддів виходить з такого.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України серед яких передбачено і відшкодування збитків.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування, відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 Цивільного кодексу України).

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 Цивільного кодексу України).

Суд вірно визначився, що спір стосується спадкування певної частки прав власника приватних підприємств, що передбачає необхідність встановлення нотаріусом розміру та номінальної вартості частки спадкодавця у статутному капіталі відповідних підприємств.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 1, 2, 4 Глави 7 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів.

Пунктами 4.12., 4.14., 4.15. Глави 7 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивач в розумінні ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ,

Разом з тим, як вбачається зі складеного 17.05.2023 року нотаріальною контрою на адресою спадкоємців Повідомлення № 535/02-14, видати свідоцтва про право на спадщину на майнові права власника (засновника) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», ідентифікаційний код 25024071, місцезнаходження: 65029, місто Одеса, вулиця Мечникова, будинок 6 та майнові права власника (засновника) ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС», ідентифікаційний код 13919555, місцезнаходження: 65044, місто Одеса, Французький бульвар, будинок 27, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 неможливо, у зв`язку з тим, що на підставі глави 10 п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Тобто формально повідомлення нотаріуса про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майнових прав власника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» стосується інтересів обох спадкоємців - ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Разом з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що з 17.03.2017 року відповідач ОСОБА_1 є керівником ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС».

При таких обставинах ОСОБА_1 має або повинна мати у своєму розпорядженні правовстановлюючі документи підприємства, яким вона керує та має бути, як і позивач, заінтересована у наданні їх нотаріусу для отримання свідоцтва про права на спадщину на майнові права власника (засновника) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ФІРМА «ЮНІКОРН», ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» у відповідності до часток у спадщині.

Проте подання правовстановлюючих документів підприємств «ЮНІКОРН» та «НОВАНІМПЕКС» нотаріусу не відбулось, у зв`язку з чим нотаріус повідомив зокрема позивача про неможливість видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину на майнові права власника цих підприємств у відповідності до його частки у спадщині.

В засіданні судової колегії суду апеляційної інстанції представник позивача звернув увагу, що ОСОБА_1 влаштовує ситуація неможливості отримання позивачем свідоцтва про належні йому частки у спадщині у статутному капіталі підприємств «ЮНІКОРН» та «НОВАНІМПЕКС», оскільки фактично вона і керує цими підприємствами.

Враховуючи наведене і не надання спростування відповідачем неможливості надання нею, як керівником ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» правовстановлюючих документів на дане підприємство нотаріусу, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції, який захистив спадкові права позивача, обґрунтованим і справедливим.

Доводи апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 зводяться до того, що ОСОБА_1 , як і позивач, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 і теж не отримала свідоцтво про право на спадщину на майнові права у підприємствах «ЮНІКОРН» та «НОВАНІМПЕКС» згідно її часткою у праві на спадщину, але при цьому вона не порушувала спадкових прав позивача і не може їх відновлювати, а відтак ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по цій справі.

Колегія суддів такі доводи апеляційної скарги відхиляє і звертає увагу, що відповідач жодним чином не мотивувала неможливість подання нею, як керівником ВИРОБНИЧО -КОМЕРЦІЙНОГО ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВАНІМПЕКС» правовстановлюючих документів для отримання від нотаріуса свідоцтва про право на спадщину кожним із спадкоємців у відповідності до часток кожного із 2-х спадкоємців, одним з яких є позивач, а іншим - сама відповідач і не зазначила, яким чином з урахуванням повідомлення нотаріусом про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, рішення суду, яким захищені права позивача у розмірі належної йому частки у спадщині порушує її права, як іншого спадкоємця з аналогічним розміром частки у спадщині (1/2 частина).

Слід зазначити, що сам факт незгоди ОСОБА_1 з таким рішенням суду вже свідчить про невизнання нею в такий спосіб прав ОСОБА_3 на його 1/2 частку у спадщині у статутному капіталі підприємств «ЮНІКОРН» та «НОВАНІМПЕКС».

Процесуальні порушення можуть бути підставою для скасування судового рішення лише, якщо вони призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на наведе скаржником не доведено помилку суду першої інстанції в частині вирішення заявлених ОСОБА_3 вимог через неналежність такого процесуального статусу ОСОБА_1 , як відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів при цьому звертає увагу, що не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних підстав.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої дію представник ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 17.12.2024 року

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова