Справа № 383/94/24
Номер провадження 2-др/383/15/24
24 жовтня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді - Адаменко І.М.,
за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву представника відповідача адвоката Замши Дмитра Дмитровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 383/94/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та повернення сторін договору до первісного стану,-
18 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Замша Д.Д. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити у цій справі додаткове рішення та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.10.2024 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. У розгляді справи брав участь представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Замша Д.Д. у зв`язку з чим нею понесено судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Вказує, що між адвокатом Замшою Д.Д. та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір №193 від 08.02.2024 року, згідно якого адвокат представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 у розгляді справи про визнання договору дарування недійсним та повернення сторін договору до первісного стану. Згідно розрахунку, додатку №1 від 18.10.2024 року до договору №193 від 08.02.2024 року витрати на правову допомогу склали 8000 грн. Заявник вважає, що витрати, понесені позивачем на оплату правничої допомоги у цій справі є обґрунтованими та співмірними, відповідач проти вказаної орієнтовної суми не заперечував, та оскільки суд не вирішив цього питання під час ухвалення рішення у справі, просить ухвалити додаткове рішення.
В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача адвокат Замша Д.Д. в заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд даної заяви провести без участі сторони відповідача, вимоги викладені у заяві підтримав у повному обсязі (а.с.220).
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бондаренко І.А. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представник відповідача адвоката Бондаренко І.А. до суду надійшла заява, де просить відмовити в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин ненадання позивачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення розгляду справи, також просила розглянути заяву без участі сторони відповідача (а.с.229-232).
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо витрат на правничу допомогу та дослідивши докази у їх сукупності дійшов висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.10.2024 року ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та повернення сторін договору до первісного стану відмовлено повністю та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, покладено на позивача (а.с.205-216).

Відповідно до змісту ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/13071/19.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що у відзиві на позову ОСОБА_4 визначила орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у справі в сумі 8000,00 грн тазазначила, що докази на підтвердження розміру витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с.99).

Представником відповідача адвокатом Замшою Д.Д. на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до суду 18.10.2024 року надано наступні документи:

- копію угоди про захист/представництво/ та надання правової /правничої/ допомоги №193 від 08 лютого 2024 року, укладеного між адвокатом Замшою Дмитром Дмитровичем і ОСОБА_3 , відповідно до пункту 3, п.п.3.1 умов за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2 Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначену додатком №1 до цієї Угоди (а.с.221).

- розрахунок (Додаток 1) до угоди про захист /представництво/ та надання правової /правничої/ допомоги від 08.02.2024 року за №193, вартість правової допомоги становить за угодою: вивчення матеріалів справи 1000 грн; аналіз судової практики з питань поділу майна подружжя 1000 грн; складання проекту відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу суду від 25.01.2024 року (апеляційна скарга задоволена частково) -1000 грн; складання проекту відзиву на позову заяву та формування доказів до неї 2000 грн; участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості 3000 грн. Всього 8000,00 грн(а.с.222).

- акт приймання-передачі за угодою про захист/представництво/ та надання правової /правничої/ допомоги від 08.02.2024 року №193, укладеного між адвокатом Замшою Д.Д. та ОСОБА_3 , сторони узгодили вартість правничої допомоги за угодою від 08.02.2024 року за №193, яка склала 8000 грн, за межі передплати учасники угоди не вийшли (а.с.223).

- квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 17.10.2024 року №9332-6489-4151-2240 про сплату ОСОБА_3 коштів в загальній сумі 8000 грн адвокату Замші Д.Д. на підставі угоди №193 від 08.02.2024року (а.с.224).

Таким чином, відповідачем до закінчення судових дебатіву справі зроблено заяву про понесені ним судові витрати на правничу допомогу, та у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, подано відповідні докази, тому доводи представника позивача, про те, що зміст заяви відповідача не містить обґрунтування поважних причин ненадання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення розгляду справи суд відхиляє.

Отже враховуючи, що стороною відповідача документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, виходити з встановленого у самому договорі та додатку до нього розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи та фактично виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а доводи сторони позивача самі по собі не спростовують встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про те, що заяву представника відповідача адвоката Замши Д.Д. слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8000 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 15, 106, 133, 137, 139, 141, 246, 247, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Замши Дмитра Дмитровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8000,00 грн (вісім тисяч гривень) у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 14.04.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 27.03.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне додаткове рішення складено 24.10.2024 року.

Суддя І. М. Адаменко