РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Володимир

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

представника позивача Змієвської Т.П.,

представника відповідча ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № 262 від 22.12.2020 р. в розмірі 45257,67 грн., понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 уклали договір про надання фінансових послуг № 262 «Стандартний». Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4900,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 262 від 22.12.2020 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про про надання фінансових послуг № 262 від 22.12.2020 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних витрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 45257,67 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4898,15 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 40359,52 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору - 0,00 грн.

У зв`язку із цим просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45257,67 грн, а також понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

Ухвалою від 26.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням від 10.04.2024 року позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором № 262 від 22.12.2020 року в розмірі 45257 гривень 67 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року дане заочне рішення було скасоване та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощено провадження.

15.07.2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначила, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з неї заборгованості за процентами в розмірі 40359,52 грн. Вважає таку позовну вимогу необґрунтованою та несправедливою у розумінні п. 5 ч. З ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з огляду на те, що сторонами при укладенні договору про надання фінансових послуг «Стандартний» було погоджено розмір відсотків, який за домовленістю між сторонами (згідно додатку №1 до вказаного договору) не мав перевищувати суму 1568,00 грн. за весь період кредитування. Адже у графіку платежів, на який зроблене посилання у договорі, чітко встановлений період користування коштами 16 днів і визначений розмір процентів, який підлягає сплаті за правомірне користування процентами. Заборгованість за відсотками, що нараховані після закінчення терміну кредитування, позивач не визнає, так як згідно правової позиції ВС України викладеної в постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-4, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц - після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача Змієвська Т.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача Жук М.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що Договір про надання фінансових послуг не в повній мірі відповідає вимогам Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - ЗУ «Про захист прав споживачів»), оскільки умови договору спричиняють дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін на користь банку. Адже, у графіку платежів, на який зроблене посилання у договорі, чітко встановлений період користування коштами 16 днів і визначений розмір процентів, який підлягає сплаті за правомірне користування процентами. Позивачкою фактично отримано кредитних коштів 4900 грн., погоджено розмір відсотків в сумі 1568 грн., тому вважає, що відсутні підстави для стягнення коштів понад вказані суми. Окрім того, покликається на те, що у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Вважає, що дана справа не складна з однією позовною вимогою, ціна позову незначна для юридичної особи. Всі докази наявні в позивача, тобто збір доказів адвокатом не здійснювався. Фактично адвокатом підготовлена тільки позовна заява. Тобто вартість послуг є явно завищеною, оскільки обсяг юридичної та технічної роботи, виконаної адвокатом не є значним та не потребував суттєвих затрат часу. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а розмір цих витрат є значно завищеним, не відповідає обсягу наданої правової допомоги, а також критеріям розумності та справедливості, тому в стягненні заявлених витрат слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

22.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 уклали договір про надання фінансових послуг № 262 «Стандартний».

Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача.

Відповідно до пунктів 4.3 та 4.4 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Підписуючи договір електронним підписом, сторони усвідомлюють та підтверджують, що договір укладений сторонами у письмовій формі із дотриманням сих вимог діючого законодавства України.

Згідно пунктів 1.1., 1.2, 1.3 договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4900грн., на умовах строковості. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів, з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі ( п. 1.4. договору):

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) 3,64% за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту;

в) 5,02% за кожен день користування кредитом, починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту;

г) 7,67% за кожен день користування кредитом, починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту;

Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. (п. 1.4.1. договору)

В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.2. договору).

Відповідно п. 1.9. договору, граничний строк кредитування: 1 рік.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем 22.12.2020 року перераховано кошти на рахунок позичальника у розмірі 4900 грн., в порядку передбаченому умовами договору.

01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» уклали договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі за договором, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 .

Договором №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, який укладено між ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та витягом з Реєстру боржників до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором № 262 від 22.12.2020 року, боржник ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України орушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частина 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Згідно ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що 22.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 було укладено в електронній формі договір про надання фінансових послуг № 262 «Стандартний», відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 4900грн., з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів з моменту отримання, з граничним строком кредитування в один рік, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Сторони у кредитному договорі (розділ 1 договору) узгодили проценти за користування кредитом.

Відповідно пункту 1.2 розділу 1 договору про надання фінансових послуг, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Згідно додатку 2 графіку платежів до кредитного договору зазначено, що кількість днів у розрахунковому періоді 16 днів.

З аналізу викладеного можна зробити висновок, що договір про надання фінансових послуг № 262 був укладений на строком на 16 днів, терміном з 22.12.2020 року по 06.01.2021 року включно.

Суд вважає, що ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувало кошти на рахунок позичальника 22.12.2020 року у розмірі 4900грн., що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, які наявні в справі кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, довідкою, щодо підтвердження переказу грошових коштів, та не спростовано відповідачем.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 262 від 22.12.2020 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про про надання фінансових послуг № 262 від 22.12.2020 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_2 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Суд вважає, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню коштів у строки та в порядку, встановлених договором, внаслідок чого склалась заборгованість перед позивачем.

Суд погоджується із розрахунком позивача про розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 4900 гривень станом на 19.01.2024 року.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що залишок по тілу кредиту у сумі 4900 гривень станом на 19.01.2024 року та відображений в колонці «Нараховано по тілу, грн.»

Із розрахунком позивача про розмір заборгованості за відсотками у сумі 40359,25 гривень, нарахованими за період з 22.12.2020 року по 30.11.2021 року суд не погоджується.

Згідно позиції ВП ВС, викладеній в постанові від 28.03.2018 року № 444/9519/12 пункт 90, 91 «Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Таким чином, відсотки за користування кредитом можуть нараховуватися лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, в даному випадку за період з 22.12.2020 року по 06.01.2021 року.

Згідно графіку платежів до кредитного договору сума нарахованих процентів за користування кредитом за період з 22.12.2020 року по 06.01.2021 року становить 1568 гривень, з розрахунком яких суд погоджується.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, в задоволенні вимог про стягнення відсотків нарахованих за період з 07.01.2021 року по 30.11.2021 року слід відмовити з підстав викладених у постанові ВП ВС, від 28.03.2018 року № 444/9519/12.

Суд вважає, що сума заборгованості за договором про надання фінансових послуг, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 6468 гривень, та складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 4900 гривень та процентів за користування кредитом за період з 22.12.2020 року по 06.01.2021 року - 1568 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вимоги позивача суд задовольнив частково, тому стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 432,64 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке:

Позивач згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України додав до позовної заяви докази наявності та фактичного понесення витрат за договором про надання правової допомоги у розмірі 13000 грн., договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, прайс-лист на вид послуг та заявку на надання юридичної допомоги № 822 від 02.01.2024 року.

Відповідно до частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із, зокрема, складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та значенням справи для сторони.

Витрати на правничу допомогу складають 13000 грн. та складаються з: надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.

З огляду на зазначене суд вважає заявлений розмір витрат неспівмірним із часом та зусиллями, які адвокат витратив на виконання робіт. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача співмірні витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, з урахуванням часткового задоволення позову, в сумі 3000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. 207, 525-327, 530, 610-612, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054-1056-1 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова,3, офіс 306, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 44276926) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором № 262 від 22.12.2020 року в розмірі 6468,00 (шість тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень, 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрати по сплаті судового збору у розмірі 432 (чотириста тридцять дві) гривні, 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2024 року.

Головуюча Ірина КУСІК