ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9862/24
провадження № 2/753/6558/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О. Ф.

за участю секретаря - Кушнір А. А.

представника позивача Жулідової І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ФОП ОСОБА_2 ) про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що вона є власником транспортного засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Після настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.04.2021 позивач звернулася до ФОП ОСОБА_2 з метою відновлення транспортного засобу. Відповідно до рахунку № БУ-0000273 від 23.07.2021 та відповідно до Акту виконаних робіт № БУ-К000126 від 30.07.2021 виконавець ФОП ОСОБА_2 провів відновлювальний ремонт транспортного засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу. В рахунку № БУ-0000273 від 23.07.2021 та в акті виконаних робіт № БУ-К000126 від 30.07.2021 містилася опція заміни фари транспортного засобу на нову оригінальну фару. Протокол огляду транспортного засобу має наступні зауваження: інформаційна наклейка на фарі наклеєна читанням назад. герметик наклеєний нерівномірно, фара містить надписи. По ОЕМ номеру за допомогою програмного комплексу вдалося визначити, що вказана фара 2014 року виробництва. Таким чином виконавець послуг замість встановлення лівої фари, встановив фару яка була у використанні. Відтак, відповідачем було порушено обов`язки як виконавцем послуг та суттєво порушено права споживача. На підставі вищевикладеного позивач просить зобов`язати ФОП ОСОБА_2 замінити встановлену ліву передню фару (ОЕМ № 7) на нову оригінальну ліву передню фару для автомобіля «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

24.05.2024 від представника відповідача надійшло клопотання у порядку ст. ст. 43, 49 ЦПК України про залишення позовної заяви без розгляду. Посилається на те, що позивач вже зверталась до суду з аналогічними позовом, справа № 753/748/24 та ухвалою суду від 24.04.2024 позов залишено без розгляду на підставі ч. 1 п. 3 ст. 257 ЦПК України (у зв`язку з повторною неявкою позивача без повідомлення про причини неявки у судове засідання).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2024 відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та одночасно у задоволенні клопотання представника відповідача про вжиття судом заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами відмовлено.

26.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечувала щодо позовних вимог з огляду на наступне. Посилаючись на акт виконаних робіт № БУ-К000126 від 30.07.2021 та рахунок № БУ-0000273 від 23.07.2021 позивач стверджує, що сторонами досягнуто домовленості, щодо заміни фари саме на нову оргигінальну, однак у текстах обох документів у переліку запасних частин та матеріалів, які сплачує замовник, зазначене слово «фара», жодного застереження щодо таких якостей фари як «новизна» чи «оригінальність» у наданих позивачем документів не міститься. Оскільки сторонами не визначено, що фара повинна бути «новою» та «оригінальною» апелювання позивача щодо відсутності послуги щодо заміненою фари не може розглядатися як недолік, що підлягає усуненню відповідачем. Позивачем не доведено жодної оставини з покладених в основу позову. За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а позов таким, що не підялгає задоволенню.

Ухвалою суду від 12.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

12.07.2024 від представника позивача надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

12.09.2024 від представника відповідача надійшли заперечення проти призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 12.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

12.09.2024 від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності.

Ухвалою суду від 12.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено заяву про застосування позовної давності до матеріалів справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, в яких повністю заперечувала щодо позовних вимог з підстав викладених у відзиві, також вказує, що позивач зверулася до суду через три роки після того як був проведений ремонт, порушення споживача відсутнє, просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 17-18).

Відповідно до рахунку № БУ-0000273 від 23.07.2021 та відповідно до Акту виконаних робіт № БУ-К000126 від 30.07.2021 виконавець ФОП ОСОБА_2 провів відновлювальний ремонт транспортного засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу (а.с. 7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором.

Згідно ч. 1 ст. 842 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження (псування) матеріалу до настання строку здачі підрядником визначеної договором підряду роботи несе сторона, яка надала матеріал, а після настання цього строку - сторона, яка пропустила строк, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 853 ЦК України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Як вбачається з акту виконаних робіт від 30.07.2021 відповідачем виконано заміну фари, актом також перебачені гарантійні строки виявлення неполадок, які виникли з провини виконавця, що нажають засовнику право на усунення цих недоліків за рахунок виконавця: по ремонту автомобілів і вузлів - 20 діб, але не більше 1500 км пробігу; по ремонту двигунів (із заміною базових деталей) 6 місяців, але не більше 10000 км пробігу; при виконанні малярних робіт - протягом 6 місяців; при обладнанні автомобіля - 3 місяці.

В рахунку № БУ-0000273 від 23.07.2021 та акті виконаних робіт № БУ-К000126 від 30.07.2021 зазначено в найменуванні матеріалів «фара» без визначення «нова» чи «оригінальна».

Доводи позивача, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо заміни «нової» фари не знайшли свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Що стосується заяви представника відповідача Жулідової І.С. про застосування строків позовної давності, суд вважає за доцільне врахувати наступне.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особадовідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Одночасно суд відзначає, що за змістом статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 367/2271/15-ц).

Враховуючи те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, у даному випадку позовна давність не застосовується.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати на сплату судового збору підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: