справа №190/193/22
провадження №2/176/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Коваленко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залу суду в м. Жовті Води Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селянського фермерського господарства «Вікторія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог Кам`янська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2022 року з П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла вищезазначена цивільна справа, де ОСОБА_3 змінивши у послідуючому (02.09.2022) предмет позову та просить зобов`язати відповідача негайно повернути їй належну на праві приватної власності земельну ділянку площею 8,95 га кадастровий номер :01:002:0225 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована та території Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. Скасувати рішення державного реєстратора П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області Рогач Тетяни Валентинівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 4383376 від 26.07.2013 року про право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0225, на підставі договору оренди землі від 15.03.2013 року укладеному між ОСОБА_3 та СФГ «Вікторія» номер запису про інше речове право:1840845 та припинити право оренди зазначеної земельної ділянки. А також вирішити питання про стягнення з відповідача понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона як власниця вищезазначеної земельної ділянки, в 2013 році за усною домовленістю з керівником Селянського (Фермерського) господарства «Вікторія» тимчасово передала належну їй земельну ділянку у користування строком на п`ять років. У 2018 році вона звернулась до відповідача з вимогою повернути їй земельну ділянку, однак керівник спочатку їй відмовив у зв`язку з необхідністю зібрати урожай, а в 2019 році повідомив, що між нею та СФГ «Вікторія» у 2013 році було укладено договір оренди землі. На її вимогу відповідачем було надано копію договору оренди землі від 15.03.2013 року де зазначено, що строк оренди земельної ділянки відповідно до нього, становить 25 років. Однак, позивачка стверджує, що жодного письмового договору оренди належної їй земельної ділянки вона не укладала та не підписувала, волевиявлення та наміру передати в оренду земельну ділянку строком на 25 років та укласти відповідний договір вона не мала, а підпис, вчинений в спірному договорі від її імені іншою особою. Оскільки договору оренди земельної ділянки вона не підписувала, а відповідач відмовляється повернути останню, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю Крамар О.М.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М. від 14.03.2022 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в загальному порядку.

Ухвалою від 18 травня 2022 року до відповідача застосовано заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення оригіналу спірного договору оренди землі від 15.03.2013 року.

Ухвалою від 26 травня 2022 року задоволено клопотання сторін про врегулювання спору за участі судді.

Ухвалою від 03 червня 2022 року припинено процедуру врегулювання спору за участю судді. Провадження у справі поновлено. Справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю Кучма В.В.

Ухвалою від 07 червня 2022 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Кучма В.В. прийняв до провадження дану цивільну справу вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. По справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог залучено Кам`янську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області та Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради. Витребувано у Кам`янської районної державної адміністрації оригінал договору оренди землі від 15.03.2013 року.

Оригінал реєстраційної справи щодо державної реєстрації договору оренди землі від 15.03.2023 року надано суду 17.10.2022 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2023 року по справі призначено комплексну судово-технічну та почеркознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено до закінчення експертизи.

Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року провадження по справі відновлено. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року справу призначено до розгляду по суті.

Згідно із розпорядженням №70 від 14 лютого 2024 року заступника керівника апарату Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» та у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4 на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 06 лютого 2024 року №339/0/15-24, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи, яка на момент відставки головуючого судді Кучми В.В. не розглянута.

14 лютого 2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючого суддю Волчек Н.Ю.

Ухвалою судді від 15.02.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження, та призначено судовий розгляд.

25.01.2024 від представника відповідача, ОСОБА_2 до суду надійшли пояснення до справи (заперечення), де останній зазначив, що ОСОБА_3 21 листопада 2012 року згідно розписки отримала кошти в рахунок орендної плати за 2013 рік в сумі 5200 грн. У розписці зазначила, що кошти отримала на лікування доньки та зобов`язалася надати державний акт на земельну ділянку. 29 листопада 2012 року ОСОБА_3 у присутності свідків отримала кошти за спірну земельну ділянку від ОСОБА_5 та зобов`язалась в установленому законом порядку переоформити дану земельну ділянку, коли Верховна Рада України прийме Закон про ринок землі. Про це ОСОБА_3 написала власноручно розписку. Оскільки договір-купівлі продажу земельної ділянки на той час укласти було неможливо, у 2013 року між ОСОБА_3 та тодішнім керівником СФГ «Вікторія» ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі від 15 березня 2013 року на 25 років. Даний договір було зареєстровано в установленому законом порядку. До даного договору позивачка прикріпила копію свого паспорту з ідентифікаційним кодом та передала оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Представник відповідача вважає, що якби договір не укладався, то позивачка не додавала б до нього документи, які були необхідні для укладення даного договору. В січні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з проханням надати їй оригінал договору оренди, для оформлення житлової субсидії, бо вона не знає де її екземпляр та обіцяла повернути його через тиждень. Даний оригінал договору повернути нею не був натомість відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження по даній справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 підтримала уточнений позов, з підстав викладених у ньому, також була допитана в судовому засіданні за її клопотанням в якості свідка, та під присягою суду зазначила, що договору оренди земельної ділянки на 25 років вона не підписувала і ніколи його не бачила, потім уточнила, що не пам`ятає можливе укладання такої оренди. Також не пам`ятає що у 2008 році укладала з відповідачем договір оренди земельної ділянки на 5 років. При цьому зазначила, що дійсно, надавала свою земельну ділянку в 2013 році у користування відповідачу за усною домовлені строком на 5 років та отримувала орендну плату, а потім перестала отримувати, коли саме не пам`ятає, а у 2018 році звернулась до ОСОБА_5 в усному порядку з проханням повернути їй її земельну ділянку, однак їй було відмовлено. Кошти за оренду земельної ділянки ОСОБА_6 передавав часто через її доньку ОСОБА_7 . При цьому зазначила, що дійсно оригінал документів на земельну ділянку передала самостійно відповідачу. Також зазначила, що дійсно деякий час зловживала спіртними напоями і дійсно брала у ОСОБА_5 неодноразово гроші на різні свої потреби при цьому інколи писала на його прохання розписки. Гроші які вона блара у відповідача не повернула, оскільки не має таких коштів, та не пам`ятає того, що обіцяла відповідачу продати свою земельну ділянку. Субсидію вона ніколи не оформлювала.

Представник позивачки - адвокат Вацюк М.В. також підтримав позовні вимоги та вважає що розписки додані відповідачем до матеріалів справи про отримання від нього коштів позивачкою не є належними доказами по справі. Крім того, відповідач ухилився від провадення почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що договір оренди земельної ділянки укладався та підписувався сторонами у 2013 році. Відповідач мав оригінал даного договору, поки у 2019 році позивачка не попросила дати їй його для оформлення субсидії, він особисто був присутній при передачі оригіналу договору позивачці, це було біля магазину «Маркетопт» в м. Жовті Води, ОСОБА_5 особисто передав позивачці оригінал даного договору.

Свідок ОСОБА_8 під присягою в судовому засіданні показала, що позивачка ОСОБА_3 є її матір`ю. Мама зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_5 привозив кошти від 5000 грн. до 10000 грн. і передавав їх через неї мамі. Про отримання коштів від ОСОБА_5 вона писала розписку, бо мама перебувала постійно в нетверезому стані. Про укладання між мамою та ОСОБА_5 договору оренди земельної ділянки їй нічого не відомо. Останній говорив їм, що земля вже продана, але будь-яких доказів цьому він не надавав. Останній раз вони з ОСОБА_5 спілкувались у 2022 році біля магазину «Маркетопт». Він їм сказав, що земля продана, накричав на неї та на маму і пішов. Про усну домовленість між мамою та ОСОБА_5 про оренду земельної ділянки на 5 років їй також нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він був головою СФГ «Вікторія» на даний час головою є ОСОБА_2 . До 2013 року орендував спірну земельну ділянку у позивачки строком на 5 років це був письмовий договір зареєстрований у сільській раді, а в 2013 році уклав з позивачкою договір оренди земельної ділянки вже на 25 років. Скоріше за все оригінал попереднього договору не зберігся. У 2012 році позивачка сама попросила купити у неї дану земельну ділянку. Оскільки на той час ринку землі ще не було, то він заплатив позивачці суму 70 000 грн. за земельну ділянку, про що позивачка написала розписки в присутності своїх дітей та зобов`язувалась в подальшому переоформити речові права на землю на нового власника. Щоб перестрахуватися, він уклав з позивачкою договір оренди земельної ділянки на 25 років. Договір було підписано ним та позивачкою та зареєстровано в установленому законом порядку. Після того, коли діти позивачки та сама позивачка зверталися він надавав їм ще кошти по розпискам, копії яких є в матеріалах справи. Договір укладався у трьох екземплярах, один залишився у нього, один у позивачки і третій екземпляр було надано державному реєстратору.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, встановив.

Позивачка ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки , площею 8,95 га кадастровий номер :01:002:025 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована та території Мар`янівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданому на підставі розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації №347 -р від 13 серпня 2002 року. (а.с.16)

Договір оренди землі від 15 березня 2013р. відповідно до якого СФГ «Вікторія» здійснює оренду належної позивачу земельної ділянки з пояснень позивачки нею не підписувався та не укладався, а тому є недійсним, а відповідно не створює жодних юридичних наслідків.(а.с.17-18)

На вимогу суду, ні позивачка, ні відповідач, ні Кам`янська районна державна адміністрація Дніпропетровської області оригіналу спірного договору оренди від 15 березня 2013 року не надали.

З пояснень відповідача, оригінал даного договору начебто у нього забрала позивачка для оформлення субсидії і назад не повернула.

Позивачка ж стверджує, що у неї не могло бути і не було оригіналу даного договору, оскільки вона його не укладала з відповідачем.

Однак, суду для огляду було надано оригінал реєстраційної справи щодо державної реєстрації договору оренди землі від 15.03.2013 року укладеного від імені орендодавця ОСОБА_3 з орендарем Селянським (фермерським) господарством «Вікторія» на оренду земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0225, який поміщено в конверт, підшитий до справи (а.с.142)

Згідно з даною реєстраційною справою заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подана ОСОБА_9 , отримана ОСОБА_10 , реєстраційна служба Пятихатського райннного управління юстиції Дніпропетровської області та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.07.2013 13:05:33 за реєстраційним номером 2209952. Перелік документів поданих із заявою: договір оренди землі від 15.03.2013 року укладений між ОСОБА_3 та СФГ «Вікторія», копії паспорта, ідентифікаційного кода уповноваженої особи, договору оренди, квитанції про сплату державного мита та плата за надання витягу.

Згідно із рішенням №4383376 від 26 липня 2013 року державного реєстратора Рогач Т.В. остання провела державну реєстрацію іншого речового права право оренди земельної ділянки з реєстраційним номером 45, що розташована Дніпропетровська область, Пятихатський район, с/рада Марянівська, кадастовий номер земельної ділянки: :01:002:0225 за суб`єктом: Селянське фермерське господарство «Вікторія» податковий номер 31846500.

Матеріали реєстраційної справи також містять копії документів які посвідчують особи сторін договору та уповноваженої особи на проведення державної реєстрації договору оренди, а також копію договору оренди, землі, акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду, які підписані сторонами державного акту на земельну ділянку та засвідчені державним реєстратором відповідно до оригіналів.

Згідно з висновком експертів №1197-23 за результатами проведення комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи остання сторінка копії договору оренди землі, укладеного 15 березня 2013 року від імені ОСОБА_3 з ОСОБА_11 » на оренду земельної ділянки площею 8,95 га кадастровий номер :01:002:0225 виготовлена шляхом сканування оригіналу (або копії) та друкування за допомогою друкуючого пристрою, в якому використовується електрофотографічний (лазерний) спосіб друку. У копії договору оренди землі, укладеного 15 березня 2013 року від імені ОСОБА_3 можливо були внесені зміни у первинний зміст, як у документ вцілому, так і окремих реквізитів документа шляхом заміни аркушів з інших документів з зображеннями підписів та відтисків печаток, тобто можливо відбувався монтаж. Ознак виготовлення підпису від імені ОСОБА_3 шляхом монтажу немає, проте специфіка виготовлення копій документів дозволяє виготовити документ шляхом монтажу з використанням аркушів підпису та відтиску печатки з інших документів без залишення ознак монтажу. Остаточно встановити чи мав місце монтаж при виготовленні копії договору оренди землі від 15.03.2013, можливо лише за оригіналом договору оренди землі від 15.03.2013 року. (а.с.177-178)

Тобто, питання належності підпису позивачці ОСОБА_3 належним чином експертами не досліджувалось у зв`язку з відсутністю оригіналу договору оренди.

Водночас, стверджуючи, що угоди між сторонами не укладалось та не підписувалось, позивач повинен доводити не лише те, що він не підписував договір (як окремий документ), а й не укладав такий договір (тобто тут двосторонні правочини як результат домовленості двох сторін, спрямованої на встановлення певних цивільних прав та обов`язків), відповідно що між сторонами не виникли правові відносини з договору оренди землі, оскільки позивач не виявив своєї волі на укладення такого правочину. Натомість відповідач має доводити виникнення між сторонами правовідносин з договору оренди землі, виконання такого договору сторонами внаслідок досягнення домовленості з приводу користування земельними ділянками орендодавців.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 01.02.2023 у справі № 530/130/21.

Разом з тим, судом встановлено, що між сторонами існувала домовленість щодо користування земельною ділянкою, яка належить позивачці, відповідачем.

Так, згідно із розпискою від 21.11.2012 року підписаною ОСОБА_3 остання отримала від відповідача кошти в рахунок орендної плати за 2013 рік в сумі 5200 грн. (а.с.10).

Крім того, матеріали справи містять розписку ОСОБА_3 від 29.11.2012 року, де остання в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначила, що вона продала земельний пай 321, який знаходиться на території сільської ради державний акт №109796 ОСОБА_5 , який з нею розрахувався в повному обсязі. Коли Верховна рада прийме закон про ринок землі вона зобов`язується переоформити земельну ділянку на ім`я ОСОБА_5 (а.с.11)

24.07.2013 року ОСОБА_3 надала розписку в тому, що взяла у борг у ОСОБА_5 28 000 грн. під заставу земельної ділянки, яка знаходиться на території Мар`янівської сільської ради. (а.с.14)

03.10.2019 року ОСОБА_14 написала власноруч розписку де зазначила, що отримала від голови СФГ «Вікторія» ОСОБА_5 кошти у розмірі 4 000 грн. за земельну ділянку, яка знаходиться на території сільської ради.

28.09.2020 року донька позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 взяла у ОСОБА_5 кошти на лікування мами у розмірі 10 000 грн.(а.с.16)

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 ст. 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону № 161-XIV).

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Таким чином, використання земельної ділянки неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі» (надалі - Закон № 161-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 161-XIV, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами не було доведено, що підпис у договорі оренди землі від 15 березня 2013 року укладеного між сторонами не належить позивачці ОСОБА_3 , натомість сама позивачка не заперечувала про існування домовленості з відповідачем щодо користування її земельною ділянкою та сплату останнім їй коштів за користування земельною ділянкою, зокрема підтверджується дослідженими у судовому засіданні та написаними нею власноручно розписками. Також позивачка, самостійно передала оригінал документу право власності на спірну земльну ділянку відповідачу. В той час зловживала спиртними напоями і може не пам`ятати укладання вищезазначеного договору, про що також підтвердила в судувому засіданні і її дочка ОСОБА_8 .

Таким чином суд вважає доведеним виникнення між сторонами правовідносин з приводу оренди земельної ділянки, яка належить позивачці та наявність її волевиявлення на те, а відсутність оригіналу договору оренди у позивачки при тому, що останній підписувався сторонами у трьох примірниках, суд розцінює як спробу позивачки приховати від суду дійсні обставини справи.

Тож, з моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 629 ЦК Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 6 договору оренди від 15 березня 2013 року його укладено строком на двадцять п`ять років з моменту підписання сторонами та його державної реєстрації.

Статтею 25 Закону «Про оренду землі» № 161-ХГУ визначено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У відповідності з п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, та рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст.16 ЦК України та ч.3 ст.152 ЗК України).

Судом встановлено, що в судовому порядку договір оренди не припинявся та недійсним не визнавався, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки була проведена у відповідності до ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 №703.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

На переконання суду, у даному випадку обраний позивачем спосіб захисту, як усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не є ефективним без оспорювання вчиненого правочину.

За таких обставин, враховуючи що відповідач користується спірною земельною ділянкою на підставі діючого договору оренди землі, який є дійсним, не припиненим та не розірваним, а його дія закінчується лише у 2038 році, то суд вважає, що відсутні підстави для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її відповідачем позивачу. Вимоги про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та припинення права оренди є похідними від основної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, тому відмовляючи у задоволенні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за недоведеністю та безпідставністю, необхідно відмовити і у похідних вимогах щодо скасування державної реєстрації оренди та припиненні права оренди.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином судові витрати понесені позивачем останньому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Селянського фермерського господарства «Вікторія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог Кам`янська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК