Справа № 357/2583/24
Провадження № 2/357/2103/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

За участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 Алєксєєва В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування; стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2024 року позивач звернулася до суду з даним позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в якому просить суд: 1) Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 13 квітня 2021 року по 04 січня 2024 року пеню в розмірі 12 954,37 грн.; суму інфляційних втрат в розмірі 832,39 грн., 3% річних в розмірі 915,51 грн., а всього 14 702,27 грн.; 2) Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 липня 2022 року о 08.45 годині в місті Біла Церква Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачці на праві власності транспортного засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «ВАЗ2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Оскільки між водіями було досягнуто згоди щодо обставин ДТП, а водій ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, тому, враховуючи наявність страхових полісів, відсутність травмованих (загиблих) людей, вони відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обопільно склали повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди (Європротокол). Цивільно-правова відповідальністю ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова група «Оберіг» відповдіно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АР3390737, з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду 130 000,00 грн., розміром франшизи 2 500,00 грн. 15 листопада 2022 року позивач повторно звернулася до ТДВ «страхова група «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак отримала листа № 1502-06 від 15 лютого 2023 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, після чого позивачка звернулася з позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. За наслідками апеляційного розгляду 22 грудня 2023 року Київським апеляційним судом було ухвалено постанову про задоволення позову та стягнуто з ТДВ «Страхова група «Оберіг» на користь позивачки суму страхового відшкодування 41 719,46 грн. та за період з 15 лютого 2023 року до 12 квітня 2023 року пеню в розмірі 3 257,55 грн., 3% річних в розмірі 195,45 грн. та інфляційні втрати в розмірі 922,2 1грн. Постанова Київського апеляційного суду набрала законної сили з 22 грудня 2023 року, тому обставини виникнення у ТДВ «Страхова група «Оберіг» обов`язку з виплати страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування, факт несвоєчасної виплати страхового відшкодування та інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи не підлягають доказуванню відповдіно до частини 4 статті 82 ЦПК України. 05 січня 2024 року ТДВ «Страхова група «Оберіг» на виконання судового рішення виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 41 719,46 грн. Судовим рішенням стягнуто пеню, інфляцію та 3 % річних за період часу з 15 лютого 2023 року до 12 квітня 2023 року, тому позивачем нараховано пеню, інфляцію та 3 % річних за період часу з 13 квітня 2023 року до 04 січня 2024 року включно. Розмір пені становить 12 954,37 грн., інфляцію 832,39 грн., 3% річних 915,51 грн. Крім цього сума франшизи становить 2500,00 грн., тому підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 13 лютого 2024 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

21 березня 2024 року судом отримано відомості щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 22 квітня 2024 року.

09 квітня 2024 року на адресу суду від представника відповідача - ТДВ «Страхова група «Оберіг» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з якою представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив обґрунтовано тим, що відсутні підстав неподільності предмету спору. Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, тому позивачем заявлено необґрунтований розмір штрафних санкцій, розрахований за понад вісім місяців. Крім пені, позивач не має права нараховувати інфляційні втрати та 3% річних так як частина друга статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникли у зв`язку з завданням шкоди. Згідно листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року встановлено форс мажорні обставини (обставини непереборної сили). За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

15 квітня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Капустіна В.В., згідно з якою останній просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідь на відзив обґрунтована тим, що позивачем правомірна об`єднано дві позовні вимоги в одну позовну заяву так як вони стосуються шкоди, завданої майну фізичної особи. Так як позивач не суб`єктом господарських правовідносин, тому неможливо керуватися нормами Господарського кодексу України. За змістом частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, тому нарахування інфляції та 3 % річних не є штрафними санкціями. Суд має враховувати висновки верховного Суду , а не окремі думки суддів, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. За таких обставин ч. 2 ст. 625 ЦК України має застосовуватися до відносин між страховиком і потерпілим. Як пеню, так і інфляцію та 3 % річних було стягнуто з відповідача на користь позивача постановою Київського апеляційного суду за період часу з 15 лютого 2023 року до 12 квітня 2023 року, а тому обставини, встановлені вказаною поставною не доказуються при розгляду даної справи. ТДВ «Страхова група «Оберіг» лише 05 січня 2024 року виплатило позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 41 719,46 грн., тому має місце новий період прострочення виплати грошового зобов`язання (страхового відшкодування) з 13 квітня 20243 року до 04 січня 2024 року включно. За вказаний період час у ТДВ «Страхова група «Оберіг» має сплатити ОСОБА_2 пеню, інфляцію та 3 % річних.

Через неявку в судове засідання, призначене на 22 квітня 2024 року, відповідача ОСОБА_3 , судовий розгляд у справі, відкладено на 23 травня 2024 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимог у повному обсязі та просив суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що після ухвалення судового рішення він подасть до суду додаткові докази на підтвердження наданої правничої допомоги позивачу.

В судовому засіданні представник відповідача - ТДВ «Страхова група «Оберіг» просив суд частково задоволити позовні вимоги стягнути з відповідача ТОВ СГ «Обергіг» на користь ОСОБА_2 пеню в межах 6-тимісячного строку прострочення, з урахуванням рішення Білоцерківського міськрайонного суду та постанови Київського апеляційного суду. В іншій частині позовних вимог просив суд відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заву. відмовити в задоволенні заяви з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив про те, що позивач не наділений правом подання додаткових доказів на понесення витрат на надання правничої допомоги. Крім цього розмір витрат на правничу допомогу є надмірним у зв`язку з тим, що жодних нових доказів, до попереднього розглянутої судами справи, позивач до суду не подала

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений судом своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 21 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування - 41 719,46 грн, пеню - 6 057,90 грн, три відсотки річних - 363,47 грн, інфляційні втрати за порушення строків виплати страхового відшкодування - 1 214,25 грн, всього 49 355,08 грн.

Стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 3 573,60 грн.

Додатковим рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 18 серпня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Капустіна Віталія Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 200 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року, апеляційні скарги ОСОБА_5 в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 21 липня 2023 року та на додаткове рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 18 серпня 2023 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення страхового відшкодування, стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені за прострочення виплати страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування - 41 719,46 грн та за період з 15 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року пеню в розмірі 3257,55 грн., 3% річних - 195,45 грн. та інфляційних втрат - 922,21 грн.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1057,07 грн, 2461,50 грн витрати пов`язані з проведенням дослідження з визначення матеріального збитку судовим експертом у розмірі та 12996,72 грн витрати на правничу допомогу.

Представником позивача долучено до матеріалів справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 26 липня 2022 року між водієм автомобіля ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 ОСОБА_6 , яка керувала транспортним засобом, «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені відповідно до п. 35.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та згідно ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат суд апеляційної інстанції виходить з наступних підстав.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, суд вважає, що до спірних правовідносин може застосовуватись п. 35.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та згідно ст. 625 ЦК України.

З постанови апеляційного суду вбачається, що відповідачем отримано заяву позивача про виплату страхового відшкодування 17 листопада 2022 року, а тому у відповідності до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мав би сплатити страхове відшкодування не пізніше 15 лютого 2023 року (через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування), тому з 15 лютого 2023 року розпочався період прострочення.

Так як Київським апеляційним судом постановою від 22 грудня 2023 року з ТДВ «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 стягнуто пеню, інфляцію та 3% річних за період часу з 15 лютого 2023 року до 12 квітня 2023 року за несплату страхового відшкодування в розмірі 41 719,46 грн., а рішення суду було виконано відповідачем лише 05 січня 2024 року, тому суд вважає за доцльне стягнути з ТДВ «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 штрафні санкції в порядку п. 35.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та згідно ст.625 ЦК України, а саме пеню, інфляцію та 3 % річних за період часу з 13 квітня 2023 року до 04 січня 2024 року.

Так, період прострочення з 13 квітня 2024 року до 04 січня 2024 року становить

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

з 13/04/2023 до 31/12/2023 263 дні прострочення на суму 901,83 грн.

41 719,46 x 3 % x 263 : 365 : 100

з 01/01/2024 до 04/01/2024 4 дні прострчення на суму 13,68 грн.

41 719,46 x 3 % x 4 : 366 : 100

Загальна сума 3 % річних становить 915,51 грн. (901,83 грн. + 13,68 грн.)

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

За квітень 2023 року індекс інфляції склав 100,20; за травень 2023 року 100,50; за червень 2023 року 100,80; за липень 2023 року 99,40; за серпень 2023 року 98,60; за вересень 2023 року -100,50; за жовтень 2023 року 100,80; за листопад 2023 року 100,50; за грудень 2023 року 100,70.

IIc (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) = 1.01995202

Інфляційне збільшення:

41 719,46 x 1.01995202 - 41 719,46 = 832,39 грн.

Тому інфляційні нарахуання за період часу з 13 квітня 2023 року до 04 січня 2024 року включно склало 832,39 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період (13/04/2023 - 04/01/2024)

13.04.2023 - 27.07.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 106 днів (прострочення) : 100

28.07.2023 - 14.09.2023 : 22,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 22,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100

15.09.2023 - 26.10.2023 : 20,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100

27.10.2023 - 14.12.2023 : 16,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100

15.12.2023 - 31.12.2023 : 15,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100

01.01.2024 - 04.01.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ)

41 719,46 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 4 днів (прострочення) : 100

Всього штрафних санкцій: = 12 954,37 грн. (6 057,89 грн. + 2 464,31 грн. + 1 920,24 грн. + 1 792,22 грн. + 582,93 грн. + 136,79 грн.).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки заявлений позивачем період прострочення виконання зобов`язань складав 267 днів, то з відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» на користь позивача підлягають стягненню за період з 13 квітня 2023 року по 04 січня 2024 року пеня в розмірі 12 954,37 грн., 3% річних 915,51 грн. та інфляційних втрат 832,39 грн.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на неможливість нарахування штрафних санкцій за період, що перевищує шість місяців, відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, так як позивач не є суб`єктом господарських відносин і на правовідносини, які виникли між сторонами не поширюється дія Господарського кодексу України, а мають застосовуватися положення, передбачені п. 35.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд відхиляє твердження представника відповідача щодо неможливості застосування ч.2 ст. 625 ЦК України до правовідносин, що виникли між сторонами, так як ч.2 ст. 625 ЦК України поширюється на всі правовідносини та є компенсацію за невиконання зобов`язання та особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Вказане знайшло своє підтвердження в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 703/2718/16-ц.

З приводу позовної вимоги щодо стягнення винної особи франшизи:

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приймаючи до уваги те, що у постанові Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року зазначено, що розмір франшизи становить 2 500,00 грн., а згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 , як винної у ДТП особи, розміру франшизи в сумі 2 500,00 грн. на користь позивачки у справі.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позову, судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Тому, з відповідачів на користь позивач підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1211,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ТДВ «Страхова група «Оберіг» в сумі 1 035,21 грн, що становить 85,47 % від розміру задоволених судом позовних вимог та з відповідача ОСОБА_3 в сумі 175,99 грн,, що становить 14,53 % від розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування; стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 13 квітня 2021 року по 04 січня 2024 року пеню в розмірі 12 954,37 грн.; суму інфляційних втрат в розмірі 832,39 грн., 3% річних в розмірі 915,51 грн., а всього 14 702,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 500,00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 035,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 175,99 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач 1: Товариство з додатковою відповідальністю «страхова група «Оберіг», місце знаходження: 03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14. Код .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .. РНОКПП: матеріали справи не містять.

Суддя М. М. Бебешко