ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9051/24 Справа № 173/1119/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Омега Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року в розмірі 45 605,23грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 лютого 2019року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 0.039.7.0219.ФО_К. відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 29 999,00грн терміном користування до 12 лютого 2022 року, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього договору.

АТ «ЮНЕКС БАНК» в повному обсязі було виконано свої зобов`язання за Договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року, а саме надавши відповідачу кошти в розмірі зазначеному цим договором. Однак, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання по договору, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору.

31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року.

Станом на 31 березня 2021 року, як стверджував позивач, сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала - 64 377грн 92коп, проте, у період з квітня 2021року по березень 2022року ОСОБА_3 частково було погашено заборгованість за кредитним договором на суму - 18 772,69грн в рамках виконавчого провадження № 63569710 - тож, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» позивачем визначена в загальному розмірі - 45 605,23грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024року позовні вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним Договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019 року в загальній сумі 45 605,23грн, 2 422,40грн відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору та 5 000.00 грн на відшкодування витрат за надання правової допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклала вимогу про скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості в сумі 3228,64грн.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що загальна сума, яка була перерахована в межах виконавчого провадження №63569710 становить 21 590,18грн, що на 2 818,18грн більше ніж враховано судом. Також вказує, що матеріали справи не містять доказів, що боржник був належним чином повідомлений про переуступку боргу.

Інший довід заявниці зводився до того, що нарахування комісії за обслуговування кредиту незаконне, а вказане положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісії є в силу ст. 228 ЦК України нікчемним.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодився з доводами відповідачки та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідкою про доставку електронного листа та довідкою про отримання документів в електронному суді.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2019року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та відповідачем було укладено Кредитний договір №0.039.7.0219.ФО_К відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 29 999,00грн терміном користування до 12 лютого 2022 року, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити комісію, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього договору, що підтверджується, заявою-анкетою на видачу кредиту та копією кредитного договору.

Пунктом 1.5. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12% річних; комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 3,49 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Відповідно до Графіку погашення - кредит надавався строком з 12 лютого 2019року по 11 лютого 2022року.

За змістом розрахунку тіло кредиту склало 29 999,00грн; проценти за користування кредитом у сумі - 5 795,52грн; та комісія за обслуговування кредиту - 37 690,92грн, всього 73 485,44грн.

28 березня 2021року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було - АТ «ЮНЕКС БАНК», переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року.

31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019 року.

Станом на 31 березня 2021року сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» склала - 64 377,92грн, з яких 10 222,83грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 18 942,92грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 107,12грн проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 4 374,49грн - прострочені проценти кредитом; 1 046,97грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 25 127,28грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 556,31грн штрафи та пеня.

В період з квітня 2021року по березень 2022року ОСОБА_3 частково було погашено заборгованість за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року на суму - 18 772,69грн в рамках виконавчого провадження № 63569710 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 20654 від 25 серпня 2020року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2023року у справі № 173/1411/23 провадження № 2/173/438/2023 за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства Юнекс Банк, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович і приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 серпня 2020року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 20654 про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Юнекс Банк» (юридична адреса: 03040, м.Київ, вул. Васильківська, 14, ) заборгованості у розмірі - 50 993,76 грн.

Отже, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою розмір заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» визначено в розмірі - 45 605,23грн.

З виписки по особовому рахунку за період 12 лютого 2019року по 31 березня 2021року (додаток № 4 до позовної заяви) сума коштів у розмірі - 2 818,18грн надійшла на рахунок АТ «ЮНЕКС БАНК» з призначенням платежу «погашення заборгованості по ВП № 63569710» в наступних періодах, а саме: - 10 лютого 2021 р. у сумі - 1 272 грн. 73 коп. (арк. 55 виписки по особовому рахунку); - 10 березня 2021 р. у сумі - 800 грн. 72 коп. (арк. 36 виписки по особовому рахунку); - 10 березня 2021 р. у сумі - 163 грн. 30 коп. (арк. 50 виписки по особовому рахунку); - 10 березня 2021 р. у сумі - 581 грн. 43 коп. (арк. 55 виписки по особовому рахунку).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи обізнаним з умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 45 605,23грн, яка підлягає стягненню з позивача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Встановивши зазначені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або відсотків чи комісії матеріали справи не містять.

Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів та комісії.

Підпис відповідача під договором свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.

Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорював кредитний договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.

Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_4 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що загальна сума, яка була перерахована в межах виконавчого провадження № 63569710 становить 21 590,18грн, що на 2 818,18грн більше ніж враховано судом, а тому сума стягнутої заборгованості має бути відповідно зменшена, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки виконавче провадження № 63569710 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 20654 від 25 серпня 2020року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року було відкрито 11 листопада 2020 року. Стягувачем по ВП № 63569710 було АТ «ЮНЕКС БАНК».

Як вбачається, з виписки по особовому рахунку за період 12 лютого 2019року по 31 березня 2021року (додаток № 4 до позовної заяви) сума коштів у розмірі - 2 818,18грн надійшла на рахунок АТ «ЮНЕКС БАНК» з призначенням платежу «погашення заборгованості по ВП № 63569710».

Як встановлено, 31 березня 2021року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, отже, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року починаючи з 31 березня 2021року.

Оскільки, попередній кредитор АТ «ЮНЕКС БАНК» звернувся до нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича за вчиненням виконавчого напису на кредитному договорі № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року та за заявою АТ «ЮНЕКС БАНК» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.М. було відкрито виконавче провадження № 63569710 кошти, які надходили в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 20654 від 25 серпня 2020року перераховувалися на рахунок АТ «ЮНЕКС БАНК» та в подальшому перераховувалися останнім на рахунок ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС». А за період з квітня 2021року по березень 2022року в рамках провадження № 63569710 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було переховано суму у розмірі - 18 772,69грн.

Отже, судом першої інстанції правильно визначено загальну суму заборгованості відповідачки перед позивачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що матеріали справи не містять доказів, що боржник був належним чином повідомлений про переуступку боргу, є безпідставними, оскільки саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора за умови невиконання зобов`язання на користь первісного кредитора.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_4 на те, що нарахування комісії за обслуговування кредиту незаконне, а вказане положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісії є в силу ст. 228 ЦК України нікчемним, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Укладений між сторонами Кредитний договір № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року є договором споживчого кредиту. Законом, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, є Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Отже, за Кредитним договором № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року АТ «ЮНЕКС БАНК» на виконання вимог Закону, цілком правомірно визначено плату за обслуговування кредиту.

Відповідачка власноручно підписала Кредитний договір № 0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року та свідомо погодилася, що за користування кредитом вона буде сплачувати комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 3,49 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Кредитного договору та згідно з п. 2.3. Кредитного договору, щомісячно включно з 01 по 10 число кожного місяця протягом строку дії Кредитного договору повинен був її сплачувати, відповідно до Графіку щомісячних платежів.

Крім того, ОСОБА_4 під час укладення Кредитного договору №0.039.7.0219.ФО_К від 12 лютого 2019року ознайомлювалася з його текстом та змістом в цілому, у тому числі, з Графіком платежів за Кредитними договором, Паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлювала та з ним погодилася, про що свідчать її підписи.

Також, ОСОБА_4 відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» мала право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про наданню споживчого кредиту без пояснення причин.

Вказане право відповідачки на відмову від договору також дублюється у п. 3.2.10. Кредитного договору.

Проте, ОСОБА_4 не відмовилася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликала, не зверталася до АТ «ЮНЕКС БАНК» за додатковим роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористалася цим своїм правом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка ОСОБА_4 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед кредитором, не довела відсутність заборгованості.

Фактично доводи, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Судді: