КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» - адвоката Рожка Сергія Миколайовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року у справі за заявою акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даною заявою, яка обґрунтована тим, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 39042,12 грн та суми судового збору у розмірі 1600,00 грн. Вказане рішення набрало законної сили.

25 серпня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по справі № 753/11780/17.

Вищевказаний виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання до ДВС Дарницького районного управління юстиції.

24 жовтня 2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

26 грудня 2018 року державним виконавцем органу ДВС Дарницького районного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. На адресу банку вказаний виконавчий документ не повертався.

У зв`язку з вищенаведеним АТ КБ «ПриватБанк» не мав можливості у строк пред`явити виконавчий документ до повторного виконання.

Боржник самостійно рішення суду не виконує.

У заяві звернуто увагу на те, що згідно з Наказом міністерства Юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року паперові матеріали виконавчих проваджень, знищуються у зв`язку із закінченням строку зберігання справ, який становить 3 роки після завершення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа без прийняття до виконання), тому отримати копії матеріалів виконавчого провадження для підтвердження відправлення виконавчого документа не виявляється можливим.

Враховуючи вищевикладене АТ КБ «ПриватБанк» просив суд видати дублікат виконавчого документу та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник АТ КБ«ПриватБанк» - адвокат Рожко С.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, неправильне застосування норма матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, заяву АТ КБ «ПриватБанк»про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не встановлено факту отримання АТ КБ «ПриватБанк» постанови державного виконавця від 26 грудня 2018 року про повернення виконавчого документу, про втрату якого банк дізнався лише 27 травня 2024 року на підставі датованого від цієї дати листа Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві №398/21.

Вказує також, що з 24 лютого 2022 року на території України введено правовий режим воєнного стану, на період дії воєнного стану органи виконавчої служби під час здійснення примусового виконання керуються п.10-2 розділу ХІІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», котрим передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, апелянт вважає, що у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на дату подання заяви пропущений не був.

Учасники справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Рожко С.М., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її.

Інші сторони даної справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були повідомлялися про розгляд справи в суді апеляційної інстанції належним чином.

Згідно положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ«ПриватБанк» - адвоката РожкаС.М., вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не здійснено активних дій для реалізації своїх прав в частині встановлення та з`ясування обставин втрати виконавчого документа, а надані в якості доказів відповідь з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві та довідка АТ КБ «Приват Банк» не є належними та безперечними доказами втрати виконавчого документу.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39042,12 грн, та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

25 січня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 753/11780/17, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39042,12 грн, та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

24 жовтня 2018 року державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби міста Києва, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/11780/17.

26 грудня 2018 року постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва повернуто виконавчий лист № 753/11780/17 стягувачу.

Відповідно до довідки з АТ КБ «ПриватБанк» від 30 травня 2024 року, виконавчий документ на адресу стягувача не надходив та до відділу не повертався, тобто втрачений при поштовій пересилці.

З відповіді Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві № 398/21 від 27 травня 2024 року, вбачається, що перевіркою АСВП встановлено, що виконавчий лист № 753/11780/17, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накористь АП КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 39 042,15 грн, не перебуває на виконанні відділу, у зв`язку з чим є підстави вважати що виконавчий документ втрачено при поштові пересилці.

Встановлено також, що постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві Ткачовою К.В. від 26.12.2018 року виконавчий лист № 753/11780/17, виданий 25.01.2018р. повернуто стягувачу з підстав, передбачених п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

П. 5 прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, строк для пред`явлення виконавчого листа № 753/11780/17, виданого 25.01.2018р., до виконання сплив 26 січня 2021 року.

Матеріали справи не містять доказів, що АТ КБ«ПриватБанк» з моменту повернення йому виконавчого листа протягом трьох років вчиняв будь-які дії направлені на повторне пред`явлення його до виконання.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк без поважної причини пропустив строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Надаючи оцінку вимогам про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Поважними причинами є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

У поданій заяві, як на поважність причин пропуску відповідного строку, заявник посилається на відсутність виконавчого листа в архівах банку.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази про звернення сторони стягувача до виконавчої служби із заявами про встановлення відомостей знаходження виконавчого листа після його повернення 26 грудня 2018 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено факту отримання АТ КБ «ПриватБанк» постанови державного виконавця від 26 грудня 2018 року про повернення виконавчого документу, апеляційний суд вважає не обґрунтованими.

Як було зазначено вище, обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання лежить саме на заявнику. Відтак саме заявник повинен довести, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк», та виконавчий лист не були направлені банку. Таких доказів матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на період дії воєнного стану органи виконавчої служби під час здійснення примусового виконання керуються п.10-2 розділу ХІІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», котрим передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 26 січня 2021 року.

Твердження заявника, що втрата виконавчого листа є підставою для видачі його дубліката, і процесуальним законом не передбачено право суду відмовити у видачі такого дубліката з підстав недоведеності обставин, за яких він був втрачений, апеляційний суд відхиляє, оскільки можливість видачі дубліката виконавчого листа пов`язана з наявністю можливості пред`явлення його до виконання, тобто така заява не може бути задоволена за умови пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і відсутності поважних причин для його поновлення.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія звертає увагу на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого документа та пропущення строків, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак і до задоволення заяви, висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» - адвоката Рожка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар