Справа № 527/1275/24
провадження № 2-з/527/35/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Глобине заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій прохає: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0073 га, за кадастровим № :50:001:0633 та земельну ділянку площею 2 га, за кадастровим № :00:010:0061.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно частини 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0073 га, за кадастровим № :50:001:0633 та земельну ділянку площею 2 га, за кадастровим № :00:010:0061, в тому числі тих фактів, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мають намір чи здійснюють дії по відчуженню земельних ділянок чи іншим чином можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення є необґрунтованим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Павлійчук