Справа № 645/4743/24
Провадження № 2/645/2142/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Спесивцева О.В.,

за участю секретаря судових засідань Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому просить стягнути з відповідача суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6731,69 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_2 , 18.08.2023 року о 15 год. 32 хв. в м.Харкові по пр-ту Героїв Харкова, 144/5, керуючи транспортним засобом Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу. В результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, чим позивачу завдано матеріальні збитки.К рім того відповідач покинув місце вчинення ДТП. Постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.11.2023 року по справі №645/4742/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована на момент ДТП, він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ виплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 2568,31 грн. Проте, оскільки позивач не згоден із розміром проведеної виплати, адже виплаченої суми недостатньо для компенсації ремонту його автомобіля після ДТП, позивач звернувся до МТСБУ із заявою про незгоду з розміром здійсненої страхової виплати. Така заява була обґрунтована тим, що після огляду автомобіля позивача експертом МТСБУ, ним було здійснено ремонт належного йому автомобіля за власні кошти. Відповідно до Рахунку №715 від 27.11.2023 року та відповідно до Акту виконаних робіт від 26.12.2023 року, які видані ФОП ОСОБА_3 вартість ремонту належного позивачу автомобіля, а саме пошкоджень отриманих в ДТП від 18.08.2023року складає 9300,00грн. Зазначені кошти були сплачені позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною квитанцією. А тому здійснене МТСБУ страхове відшкодування не компенсує вартість ремонту пошкоджень, які бути отримані внаслідок ДТП, недоплаченою залишається грошова сума у розмірі 6731,69 грн.. У відповідь на таку заяву, МТСБУ у своєму листі від 30.01.2024 року повідомило позивачу, що проведена виплата є оціненою шкодою з урахуванням фізичного зносу та без врахування ПДВ. Тобто, МТСБУ не було компенсовано весь розмір завданих позивачу збитків. Після такої відмови, позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 . Заочним рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10.06.2024 року по справі № 645/1052/24 частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди та 516,21 грн. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення суми матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), у розмірі 6371,69 грн. судом було відмовлено, з посиланням на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик, який є належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17). А тому, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ. Вказане рішення суду набрало законної сили. З урахуванням висновків суду у вищевказаній справі, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просить стягнути з МТСБУ суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6731,69 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Відповідач надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначив, що розмір страхового відшкодування розраховується на підставі звіту та становить суму відновлювального ремонту з урахування зносу на змінені деталі та вирахування ПДВ у разі ненадання доказів проведення ремонту транспортного засобу. Таким чином, МТСБУ було зменшено розмір відшкодування на суму ПДВ та сплачено кошти у розмірі 2568,31 грн.. Тобто, відповідачем виконано покладений на нього обов`язок - оцінив розмір шкоди та здійснив регламентну виплату. Разом з тим, позивач безпідставно намагається покласти всі витрати саме на МТСБУ. Також у відзиві відповідач просив стягнути з позивача 2000 судових витрат на професійну правничу допомогу та залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

Позивач надав письмову відповідь на відзив, в якому заперечував проти доводів відповідача викладених у відзиву, просив задовольнити позовні вимоги та залишити без задоволення клопотання позивача про стягнення з позивача 2000 грн. судових витрат.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року задоволено клопотання відповідача та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Позивач надав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 18.08.2023 року о 15 год. 32 хв. в м.Харкові по пр-ту Героїв Харкова, 144/5, керуючи транспортним засобом Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу. В результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, чим позивачу завдано матеріальні збитки.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.11.2023 року по справі №645/4742/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Постанова набрала законної сили.

Згідно з ч. 4 с. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який був за кермом автомобіля Ford Sierra, на час ДТП застрахована не була, що підтверджується Витягом з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) (https://policy-web.mtsbu.ua).

Позивач наголосив, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, він звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 05.01.2024 року № 301б/43455 МТСБУ повідомило позивача, що ним розглянуто справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної йому в результаті ДТП, яка мала місце 18.08.2023 року о 15:32 год. за участю транспортного засобу марки Hyundai Sonata, та повідомлено, що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату позивачеві відшкодування шкоди в розмірі 2568,31 грн.

Позивач вказує, що вказаної суми страхового відшкодування недостатньо для компенсації ремонту його автомобіля після ДТП, а тому він звернувся до МТСБУ із заявою про незгоду з розміром здійсненої страхової виплати. Така заява була обґрунтована тим, що після огляду автомобіля позивача експертом МТСБУ, ним було здійснено ремонт належного йому автомобіля за власні кошти. Відповідно до Рахунку №715 від 27.11.2023 року та відповідно до Акту виконаних робіт від 26.12.2023 року, які видані ФОП ОСОБА_3 вартість ремонту належного позивачу автомобіля, а саме пошкоджень отриманих в ДТП від 18.08.2023 року складає 9300,00грн.. Зазначені кошти були сплачені позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною квитанцією. А тому здійснене МТСБУ страхове відшкодування не компенсує вартість ремонту пошкоджень, які бути отримані внаслідок ДТП, недоплаченою залишається грошова сума у розмірі 6731,69 грн

У відповідь на таку заяву, МТСБУ у своєму листі від 30.01.2024 року №3-01б/3404 повідомило позивачу, що згідно інформації, що є в розпорядженні МТСБУ, ТЗ марки HYUNDAI зазнавав пошкодження складових частин кузова. З огляду на зазначене, керуючись п.п.«б» п.7.39 Методикою товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, а саме: «коефіцієнт фізичного зносу застосовується, які складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації», МТСБУ застосувало коефіцієнт фізичного зносу під час розрахунку розміру заподіяної ТЗ HYUNDAI шкоди. Крім того, зазначено, що розмір заподіяної ТЗ позивача HYUNDAI оціненої шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ складає 2 568,31 грн. та вказано, що відповідно пункту 41.1. статті 41 Закону, МТСБУ прийняло рішення про виплату та здійснило 05.01.2024 відшкодування шкоди в розмірі 2 568,31 грн., про що 05.01.2024 листом №3-016/43 проінформувало позивача як потерпілу особу. Також позивачеві роз`яснено, що у випадку надання належним чином оформлених документів, що підтверджують факт оплати проведеного ремонту, а саме: оригіналів квитанції та акту виконаних робіт, МТСБУ зможе повернутись до розгляду питання щодо доплати суми ПДВ.

Після такої відмови, позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 10.06.2024 року по справі № 645/1052/24 частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди та 516,21 грн. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення суми матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), у розмірі 6371,69 грн. судом було відмовлено, з посиланням на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик, який є належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17). А тому, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ.

Рішення суду набрало законної сили.

З урахуванням висновків суду у вищевказаній справі, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просить стягнути з МТСБУ суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6731,69 грн.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

У ст.22ЦК України передбачено право особи на відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 1липня 2004 року (надалі Закон № 1961-IV) регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV).

За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 17.1 ст.17 Закону №1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

В п. 17.2. ст.17 Закону №1961-IV зазначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

За положеннями ст.29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У Законі №1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо - транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно з ч. 39.2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Частина 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу застрахована не була, даних про страхування автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_1 матеріали справи не містять, а тому шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки повинна відшкодовуватись МТСБУ.

Позивачем надано доказ, що він звертався до МТСБУ із заявою щодо відшкодування шкоди, заподіяної йому в результаті ДТП 18.08.2024 року за участю транспортного засобу марки Hyundai Sonata, в результаті чого йому було сплачено МТСБУ 2568,31 грн. шкоди.

Непогодження позивача із сплаченою МТСБУ сумою страхового відшкодування не є підставою для стягнення недоплаченої суми шкоди з винуватця у ДТП, в даному випадку відповідача по справі.

Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

З огляду на зазначене, уточнення правових позицій, висловлених у пунктах 149, 150 цієї постанови, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд дійшов помилкового висновку про альтернативне право потерпілого в цій справі обирати особу, до якої можна звернутись із вимогою про виплату відшкодування.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IVвипадках МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Тому висновок апеляційного суду про абсолютність права потерпілого на відшкодування шкоди саме за рахунок особи, яка завдала шкоди, є помилковим.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ.

Судом встановлено та не заперечувалось позивачем та відповідачем, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, а тому позивач звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ було виплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 2568,31 грн., з розміром якої позивач не погодився.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, а саме, Рахунок N?715 від 27.11.2023 року та Акт виконаних робіт від 26.12.2023 року, які видані ФОП ОСОБА_3 , а також квитанції про сплату таких коштів, беззаперечно підтверджують, що дійсна вартість витрачених позивачем коштів на ремонт належного йому транспортного засобу складає 9300 грн., що є вищим за виплачене МТСБУ страхове відшкодування 2568,31 грн.

На підставі викладеного, оскільки основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ, то заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6731,69 грн. (9300 грн. - 2568,31 грн.) є обґрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на тому, що згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.

Тобто законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З урахуванням викладеного, оскільки основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ, тому наявні підстави для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 731 грн. 69 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно наданого платіжного доручення, звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн. 80 коп.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК україни, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки заявлений позов підлягає задоволенню, то понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. не підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої регламентної виплати за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 731 (шість тисяч сімсот тридцять одна) грн. 69 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, м. Київ, Русанівський бульвар, 8,

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 16.12.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Спесивцев