Справа № 456/5433/24
Провадження № 2-о/456/309/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Заявниця ОСОБА_1 просить встановити, що договір дарування земельної ділянки від 22.10.2005, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 4343, відповідно до якого обдарована ОСОБА_2 прийняла в дар земельну ділянку площею 0,12 (дванадцять сотих) га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :001:0114, належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця покликалася на те, що вона на підставі договору дарування земельної ділянки від 22.10.2005, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 4343, набула у власність земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:001:0114. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак оригінал вищевказаного договору дарування земельної ділянки нею було втрачено. З метою відновлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку вона через свого представника звернулася до Львівського державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом про видачу дубліката договору дарування земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :05:001:0114, яка розташована у АДРЕСА_1 . Проте в процесі перевірки документів виявилося, що 22.10.2005 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. за реєстровим № 4343 посвідчений договір дарування земельної ділянки, в якому обдарованою вказано ОСОБА_2 , хоча на дату укладення договору її прізвище було ОСОБА_3 . Отримати дублікат договору дарування неможливо через розбіжності в прізвищі обдарованої, а тому їй необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа. Таким чином, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа є відновлення загубленого документа - договору дарування, який посвідчує факт набуття нею у власність земельної ділянки. Іншої можливості одержати загублений документ немає, відтак даний факт має для неї юридичне значення.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14 жовтня 2024 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 19/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.11.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 20/.

Ухвалою суду від 01.11.2024 справу розглядом відкладено на 26.11.2024 /а.с. 24/.

Розгляд справи по суті відбувся 26.11.2024 без за участі сторін.

Заявниця ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 4-7/.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 30.08.2024 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 11.03.2010 судом встановлено, що 14.06.2001 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_3 . Після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище ОСОБА_3 /а.с. 9-10/.

Після розірвання шлюбу заявниця змінила прізвище ОСОБА_3 на дошлюбне ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 від 24.06.2016 /а.с. 11/.

Тобто, в період з 2001 року по 2016 рік прізвище заявниці було ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 09.05.2024 земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер :001:0114, що розташована в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.10.2005, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 4343 /а.с. 12-17/.

З відповіді Львівського державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.08.2024 за № 2004/01-17 на запит щодо видачі дублікату договору дарування земельної ділянки судом встановлено, що видати дублікат договору дарування земельної ділянки, посвідчений 22.10.2005 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. за реєстровим № 4343, неможливо через розбіжності в прізвищі обдарованої, а тому останній необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа /а.с. 18/.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з тим, що прізвище заявниці, зазначене у правовстановлюючому документі, не збігається з її прізвищем, вказаним у персональних документах, що ставить під сумнів належність їх правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості отримати дубліката договору дарування в позасудовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При цьому, обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

На підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що договір дарування земельної ділянки від 22.10.2005, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 4343, відповідно до якого обдарована ОСОБА_2 прийняла в дар земельну ділянку площею 0,12 (дванадцять сотих) га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :001:0114, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначеного правовстановлюючого документа породжує для заявниці ОСОБА_1 юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в отриманні нею дубліката договору дарування земельної ділянки від 22.10.2005, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 4343, відповідно до якого обдарована ОСОБА_2 прийняла в дар земельну ділянку площею 0,12 (дванадцять сотих) га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :001:0114.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.11.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 26.11.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 04.12.2024.

Керуючись ст. 293, 294, 315-319ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що договір дарування земельної ділянки від 22.10.2005, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 4343, відповідно до якого обдарована ОСОБА_2 прийняла в дар земельну ділянку площею 0,12 (дванадцять сотих) га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :001:0114, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.12.2024.

Суддя Л.В.Гула