Справа № 574/424/24
Провадження №2/574/198/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буринь Сумської області померла її мати ОСОБА_4 .. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна померлої за заповітом є її син онук ОСОБА_5 (онук ОСОБА_4 ). Але вона, як пенсіонер за віком на день смерті матері, мала право на обов`язкову частку , тобто не менше частини, яка б належала їй за законом, оскільки вона була єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Вона звернулася до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу Сумської області Анохіна О.В. з заявою про прийняття спадщини, проте постановою №788/02-31 від 20.10.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через недоведеність родинних відносин з матір`ю. Це сталося з тієї причини, що у її свідоцтві про народження її прізвище і прізвище матері « ОСОБА_6 », але вона була двічі заміжньою і двічі розлучилась і з її прізвищем вийшла плутанина. Так після розірвання першого шлюбу з ОСОБА_5 їй було поновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». Однак в другий шлюб з ОСОБА_7 вона вступила як « ОСОБА_8 ».

У 2018 році вона звернулась до Буринського районного суду Сумської області із заявою про встановлення факту родинних з матір`ю, але відносин ухвалою суду від 27.02.2018 року її заява залишена без розгляду, оскільки виник спір про право, тому вона звернулася до суду в позовному провадженні.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину не отримував та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буринь Сумської області являється їй рідною матір`ю.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області 20.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Також пояснила, що за життя її матір ОСОБА_4 склала заповіт, яким свої майно заповіла своєму онуку ОСОБА_5 , який є її сином. ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Вона також прийняла спадщину після смерті матері, оскільки останній рік постійно проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 та має право на обов`язкову частку у спадщині, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину через розбіжності в її документах. У 2021 році помер її син ОСОБА_5 , після якого вона також прийняла спадщину, а його дружина відмовилась від прийняття спадщини на користь свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Вважає, що саме Буринська міська рада має бути відповідачем у даній справі, оскільки так роз`яснив їй адвокат, а також невістка є для неї повністю чужою людиною, протягом багатьох років не приїздила в м. Буринь та не доглядає за будинком.

Інші учасники справи, будучи належним чтином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Від представника відповідача Буринської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та відсутність заперечень по суті поданої позовної заяви.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доводи позивача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Буринь Сумської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04.02.1980 р. ОСОБА_9 , державним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1125 та довідки ТОВ «Буринське БТІ» від 24.07.2012 р. (а.с.17, 24).

За життя, 04.09.1996 року ОСОБА_4 склала заповіт яким все своє майно заповіла ОСОБА_5 .

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадщину ОСОБА_5 прийняв шляхом подачі 31.07.2012 р. заяви до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а ОСОБА_1 04.01.2013 р. повідомила приватного нотаріуса, що претендує на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатна дочка спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

З метою оформлення обов`язкової частки спадщини після смерті матері, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу Сумської області Анохіна О.В., однак через відсутність можливості перевірити факт родинних стосунків ОСОБА_1 щодо ОСОБА_4 , оскільки після розлучення з ОСОБА_5 у 1971 р. їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », а до повторного шлюбу в 1978 р. з ОСОБА_7 вона вступає як « ОСОБА_8 », постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.23).

За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Буринського районного суду Сумської області із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

Однак, ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 27.02.2018 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Буринського районного нотаріального округу Сумської області Анохін О.В. та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду та роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 статті 13 ЦПК України).

Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Позивач це особа, для захисту суб`єктивних прав, свобод чи інтересів якої порушена цивільна справа.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18.

У постанові Верховного Суду від 09.01.2023 року в справі № 402/586/17 зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

З аналізу п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» можна дійти висновку, що у справах щодо спадкування при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , не отримав.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Головенською Л.В. після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що дружина останнього - ОСОБА_2 подала до нотаріуса заяву, якою відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Таким чином, син ОСОБА_5 ОСОБА_3 , який був малолітнім на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до неналежного відповідача, а тому її позов задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст.10-13, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач Буринська міська рада Сумської області, місцезнаходження: 41700, Сумська область, Конотопський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, 1, .

Третя особа ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 24.10.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук