Справа № 939/1412/24
УХВАЛА

07 червня 2024 рокуселище Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Стасенко Г.В., розглянувши заяву представника заявниці адвоката Пипа Альони Олегівни, поданої в інтересах заявниці ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявниці адвокат Пипа А.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) на дітей, але не менше 50% та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000 гривень, які складаються з витрат за надання правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Також відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як убачається з поданої заяви, представник заявниці адвокат Пипа А.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки діти фактично знаходяться на вихованні і утриманні матері ОСОБА_1 , проте в доданих до заяви документах відсутні будь-які докази на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, у поданій заяві про видачу судового наказу зазначено, що наразі ОСОБА_1 з дітьми перебуває за кордоном, але відповідних доказів до заяви не надано, оскільки надані копії карток дозволу на проживання не містять перекладу українською мовою, що є обов`язковим.

Також у заяві про видачу судового наказу представник заявниці адвокат Пипа А.О. зазначає, що заявниця з дітьми вимушено виїхала за межі України, де проживає на даний час, але у заяві про видачу судового наказу зазначає місце проживання АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає за необхідне відмовити представнику заявниці адвокату Пипа А.О., яка подала заяву в інтересах заявниці ОСОБА_1 , у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, оскільки до заяви про видачу судового наказу не додані документи, що підтверджують обставини, якими обґрунтовуються зазначені у заяві вимоги.

Щодо вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат за надання правової допомоги, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 ЦПК сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про видачу судового наказу розглядається у порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник і боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України.

Однак даний розділ Цивільного процесуального кодексу окремо не встановлює порядку відшкодування витрат за надання правової допомоги, які понесені заявником.

Суддя також зазначає, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силі принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України покладається саме на сторони в справі. Отже, боржник за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

За таких обставин, заявлена вимога про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 2000 грн, які складаються з витрат за надання правничої допомоги, також не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Керуючись ст. 133, 137, 165 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику заявниці адвокату Пипа Альоні Олегівні, яка подала заяву в інтересах ОСОБА_1 , у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Геннадій СТАСЕНКО