№566/1418/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі : Подолець Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача та його представника - адвоката Новосада В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ Приватбанк) пред`явило в суд позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "Приват Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 04.10.2010 та приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів» .

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 20000,00 гривень. Підписавши вище названу анкету-заяву, відповідач підтвердив той факт, що він належним чином ознайомленим із умовами кредитування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відкривши рахунок, надавши відповідачу кредитну картку та надавши можливість користуватися кредитними коштами, в межах встановленого кредитного ліміту, банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 05.12.2023 року має заборгованість у розмірі 52129,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18455,74 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 33673,76 грн, яку необхідно стягнути з нього на користь позивача.

Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на вказану суму та судові витрати по справі.

Ухвалою від 22 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. (а.с.50)

25 січня 2024 року представником відповідача адвокатом Новосадом В.О. подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позивні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із наступних правових підстав та обставин.

ОСОБА_2 ще до підписання ним Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 04.10.2010 року, а саме 04.04.2006 року Банком було відкрито кредитну картку типу «Універсальна» № НОМЕР_1 , з терміном дії до 04/13.

В подальшому Банком ОСОБА_2 відкривалися також інші картки:

- 21.10.2011 року кредитна картка типу « картка Універсальна mini» № НОМЕР_2 , з терміном дії до 10/14;

- 03.11.2011 року кредитна картка типу «картка Універсальна» № НОМЕР_3 , з терміном дії до 03/15;

- 22.06.2012 року кредитна картка типу «Gold Credit» № НОМЕР_4 , з терміном дії до 06/14;

- 23.06.2014 року кредитна картка типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18.

У Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 04.10.2010 року розмір кредитного ліміту у кредитній картці не вказано.

Згідно наданої до позовної заяви довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки рестр. №758571 від 07.12.2023 року при обслуговуванні вище названих кредитних карток Банком було встановлено кредитний ліміт станом:

- на 22.06.2012 року у розмірі 19000,00 грн. (встановлення розміру кредитного ліміту);

- на 28.06.2012 року у розмірі 20000,00 грн. (зміна розміру кредитного ліміту);

- на 22.08.2012 року у розмірі 20000,00 грн. (зміна розміру кредитного ліміту);

- на 07.10.2014 року у розмірі 19210,00 грн. (зміна розміру кредитного ліміту);

- на 10.04.2015 року у розмірі 18000,00 грн. (зміна розміру кредитного ліміту);

- на 10.01.2020 року у розмірі 0,00 грн. (зміна розміру кредитного ліміту).

Таким чином, розмір кредитного ліміту із 10 січня 2020 року складає 0,00 грн.

Відомості про те, із якими (зміна розміру кредитного ліміту) встановленими тарифами та якими умовами кредитування було отримано відповідачем кредитку картку, у позовній заяві та наданих до неї додатків, відсутні.

У наданій до позовної заяви «Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», підписаній ОСОБА_2 , відомості про тип платіжної картки із названих там (платіжна картка кредитка «Універсальна»; зарплатна карта; карта Gold; пенсійна картка; ощаднижка (депозит); дебетова особиста карта), яку він виявив бажання отримати, відсутні.

У наданому у позовної заяви витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» зазначені умови кредитування у АТ КБ «Приватбанк», а саме: «Універсальна», 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна Contract»; «Універсальна Gold».

Доказів ознайомлення ОСОБА_2 із вище названими Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» у яких вказані умови кредитування позивачем не надано.

Таким чином, у підписаній 04.10.2010 року ОСОБА_2 «Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» відомості про тип платіжної картки не вказано, доказів про знайомлення ОСОБА_2 , із якими встановленими тарифами та якими умовами кредитування йому було видано кредитку картку не містять, а тому твердження позивача про те, що підписуючи Анкету заяву від 01.10.2010 року він був ознайомлений із кредитування, зокрема, з Умовами та Правилами надання банківських послуг та погодився із ними, не ґрунтуються на доказах, а є припущенням.

У поданій до суду позовній заяві та наданих до неї позивачем додатків відсутні будь які відомості про те, що ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений із п. 2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції, що почала діяти із 01.03.2019 року.

Відтак викладеній у позовній заяві твердження позивача про те, що сторони дійшли згоди, що починаючи із 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold», також, не ґрунтується на доказах, а знову ж таки є припущенням.

Тим більше, що в доданій до позовної заяви довідці рестр. №754477 від 07.12.2023 року позивачем вказано про те, що термін дії виданої ОСОБА_2 23.06.2014 року кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 закінчився 01/18.

І як свідчить текст цієї довідки інші кредитні картки ПриватБанком не видавалися.

Із наданої до позовної заяві виписки від 07.12.2023 року за договором № б/н в період 04.04.2006 07.12.2023 вбачається, що ОСОБА_2 здійснювалися операції за своїми картками в період із 01.07.2012 року по 29.09.2017 року, тобто, відповідач користувався вищевказаними картками та відповідно грошовими коштами.

Як свідчить названа виписка за договором від 07.12.2023 року крайня операція по зняттю готівкових коштів з картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, відповідачем була здійснена 30.07.2014 року шляхом зняття готівки в банкоматі: відділення банку Демидівка вул. Кооперативна, буд. 5 в розмірі 100,00 грн.

Крайня операція була проведена ОСОБА_2 29.07.2017 року з допомогою кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18 і полягала у поповнені готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування: АДРЕСА_1 , відділення банку у розмірі 800,00 грн.

З цього часу, ОСОБА_2 , як фізична особа і Клієнт Банку в межах укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк» (його правонаступниками) кредитного договору № б/н від 04.10.2010 року кредитними картами ПриватБанку не користувався і відповідно будь яких операцій як із зняття грошових коштів, так і з поповненням карткового рахунку не здійснював.

Однак, згідно цієї ж виписки за договором від 07.12.2023 року, 15.03.2020 року відбулося поповнення кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, у розмірі 2000,00 грн.

Відповідач стверджує та наголошує про те, що поповнення карткового рахунку не здійснював, так як не використовує картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 із 29.07.2017 року.

За заявою ОСОБА_2 , після його неодноразових звернень АТ КБ «Приватбанк» щодо особи, якою було здійснено таке поповнення грошовими коштами на видану Банком його кредитну картку без його відому, йому було видано довідку № TDRH4386FGMI03PO від 12.01.2024 року про те, що ці кошти були стягнуті на користь стягувача і надійшли від Млинівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції під час примусового виконання судового рішення № 566/394/17 у виконавчому провадженні № 56233320.

Рішенням від 03.11.2017 року Млинівського районного суду Рівненської області у цивільній справі № 566/394/17 було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 105164,84 грн. за кредитним договором (Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт) б/н від 20.12.2014 року.

Стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № 56233320 проводилося на виконання рішення Млинівського районного суду Рівненської області у цивільній справі № 566/394/17 у якому предметом позову було стягнення боргу за кредитним договором б/н від 20.12.2014 року.

На цей час позовні вимоги позивача полягають у стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 04.10.2010 року.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 04.10.2010 року до суду не заявлялися, судові рішення судом за цими позовними рішеннями не ухвалювалися і виконавчі документи не видавалися.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 було надано доручення Млинівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції під час примусового виконання судового рішення № 566/394/17 у виконавчому провадженні № 56233320 на перерахування коштів за кредитним договором б/н від 04.10.2010 року.

Поповнення коштів на кредитну картку «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, у розмірі 2000,00 грн., 15.03.2020 року під час примусового виконання судового рішення № 566/394/17 у виконавчому провадженні № 56233320 не свідчить про те, що відповідач продовжував користуватися цією кредитною карткою до 15 березня 2020 року. (а.с.61-64)

02 лютого 2024 року ухвалою Млинівського районного суду постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. (а.с.77)

18 березня 2024 року представником позивача надано суду відповідь на відзив у якому вказано на правомірність дій банку, належність та допустимість наданих доказів у справі. Просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. (а.с.96-103)

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті. (а.с.110)

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у ньому та у відповіді на відзив.

Відповідач та його представник - адвокат Новосад В.О. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Одним із видів договорів за способом укладення є договір приєднання.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються.

Згідно зі статтею 525, частиною першою статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сторони повинні були досягти згоди щодо умов та строку кредитування, строку виконання зобов`язання, розміру пені, штрафу, умов їх нарахування, а також щодо розміру процентів за ч.2 ст.625 ЦК України, якщо вони відмінні від 3% річних визначених законодавством.

Позивач обґрунтовуючи у цій справі право вимоги заборгованості посилався на заяву-анкету, витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ «ПриватБанку», як невід`ємні частини змішаного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підпису відповідача на долучених до позову Умовах та Тарифах.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що між сторонами укладений договір приєднання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 користувався картковим рахунком з використанням платіжного засобу.

Статтею 1066 ЦК передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. (ст.1067 ЦК)

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

В силу ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга зазначеної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

У заяві-анкеті ОСОБА_2 від 04.10.2010 року не визначено на який строк має намір особа укласти договір.

За змістом пунктів 2.3., 2.4., 3.3 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 (у редакції, що діяла станом на 26 березня 2011 року - дату видачі картки ), спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб (далі - договір).

Договір укладається в письмовій формі. Умови договору мають бути викладені державною мовою. Укладення договору іншою мовою здійснюється за домовленістю емітента та клієнта відповідно до законодавства України. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобов`язаний надати клієнту під підпис. Емітент зобов`язаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором. Банк зобов`язаний після виконання взаємних зобов`язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, фактично строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору.

У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

Як встановлено судом, ще до підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 04.10.2010 року, а саме, 04.04.2006 року Банком було відкрито кредитну картку типу «Універсальна» № НОМЕР_1 , з терміном дії до 04/13.

В подальшому Банком відповідачу ОСОБА_2 відкривалися також інші картки:

- 21.10.2011 року кредитна картка типу « картка Універсальна mini» № НОМЕР_2 , з терміном дії до 10/14;

- 03.11.2011 року кредитна картка типу «картка Універсальна» № НОМЕР_3 , з терміном дії до 03/15;

- 22.06.2012 року кредитна картка типу «Gold Credit» № НОМЕР_4 , з терміном дії до 06/14;

- 23.06.2014 року кредитна картка типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18. (а.с.22)

У підписаній 04.10.2010 року ОСОБА_2 «Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» відомості про тип платіжної картки не вказано, доказів про знайомлення ОСОБА_2 , із якими встановленими тарифами та якими умовами кредитування йому було видано кредитку картку не містять, а тому, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що підписуючи Анкету заяву від 01.10.2010 року він був ознайомлений із кредитування, зокрема, з Умовами та Правилами надання банківських послуг та погодився із ними, не ґрунтуються на належних доказах. (а.с.9-21)

У наданих представником позивача письмових доказах відсутні будь які відомості про те, що ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений із п.2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції, що почала діяти із 01.03.2019 року.

Відтак твердження позивача про те, що сторони дійшли згоди про те, що починаючи із 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold», також, не ґрунтується на будь-яких письмових доказах.

Окірм того у довідці рестр. №754477 від 07.12.2023 року позивачем вказано про те, що термін дії виданої ОСОБА_2 23.06.2014 року кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 закінчився 01/18. (а.с.22)

Крім цього, виконаний російською мовою текст витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, який як вказано у його тексті затверджений наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, не містить будь яких відомостей про ознайомлення саме з цим документом ОСОБА_2 при підписані ним Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від № б/н від 04.10.2010 року. (а.с.12-13)

Згідно виписки від 07.12.2023 року за договором №б/н в період 04.04.2006 07.12.2023 вбачається, що ОСОБА_2 здійснювалися операції за своїми картками в період із 01.07.2012 року по 29.09.2017 року, тобто, відповідач користувався вищевказаними картками та відповідно грошовими коштами.

Як вбачається з вищезазначеної виписки за договором від 07.12.2023 року крайня операція по зняттю готівкових коштів з картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, відповідачем була здійснена 30.07.2014 року шляхом зняття готівки в банкоматі: відділення банку Демидівка вул. Кооперативна, буд. 5 в розмірі 100,00 грн.

Крайня операція була проведена ОСОБА_2 29.07.2017 року з допомогою кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18 і полягала у поповнені готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування: АДРЕСА_1 , відділення банку у розмірі 800,00 грн.

З цього часу, ОСОБА_2 , як фізична особа і Клієнт Банку в межах укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк» (його правонаступниками) кредитного договору № б/н від 04.10.2010 року кредитними картами ПриватБанку не користувався і відповідно будь яких операцій як із зняття грошових коштів, так і з поповненням карткового рахунку не здійснював.

Однак, згідно цієї ж виписки за договором від 07.12.2023 року, 15.03.2020 року відбулося поповнення кредитної картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, у розмірі 2000,00 грн.

Як стверджував в судовому засіданні відповідач, поповнення карткового рахунку він не здійснював, так як не використовував картки типу «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 із 29.07.2017 року. (а.с.23-28)

Згідно довідки № TDRH4386FGMI03PO від 12.01.2024 року АТ КБ «Приватбанк», кошти у сумі 2000,00 гривень були стягнуті на користь стягувача і надійшли від Млинівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції під час примусового виконання судового рішення № 566/394/17 у виконавчому провадженні № 56233320. (а.с.65)

Отже, суд приходить до висновку, що поповнення коштів на кредитну картку «картка Універсальна Gold» № НОМЕР_5 , з терміном дії до 01/18, у розмірі 2000,00 грн., 15.03.2020 року під час примусового виконання судового рішення № 566/394/17 у виконавчому провадженні № 56233320 не свідчить про те, що відповідач продовжував користуватися цією кредитною карткою до 15 березня 2020 року.

У «Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» від 04.10.2010 року процентна ставка або пеня не зазначені.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та довідки про умови кредитування, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Умов відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо відсотків та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками - 33673,76 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості станом 05.12.2023 року, зробленого відповідачем, на підставі виписки за договором вбачається, що з ОСОБА_2 банком списано відсотки на загальну суму 821613,62 грн, що значно перевищує суму заборгованості за кредитом, яка відповідно до розрахунків Банку становить 52129,50 грн. (а.с.30-31)

Оскільки, між позивачем та відповідачем домовленість про сплату відсотків за користування коштами, в «Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» від 04.10.2010 року, а Банком щомісячно нараховувались та списувались відсотки з відповідача, тому сума списаних банком відсотків перекриває суму позовних вимог заявлених позивачем.

Відтак, оскільки у відповідача сума заборгованості за кредитом відсутня, то позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитом в загальному розмірі 52129,50 гривень, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладається на позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 265, 268, 274, 280 ЦПК України, статтями 509,634,1054,1055 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2024 року.

Суддя П.В.Феськов