Провадження № 2/202/2205/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець територіального округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з цим позовом.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 05.11.2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець територіального округу Донецької області Григорчук П.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до розгляду та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 24.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської областіЛичуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4330, згідно котрого запропоновано стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 41 129,55 грн., на підставі котрого було приватним виконавцем Григорчуком П.В. було відкрите виконавче провадження №65857305. Про існування даних обставин йому стало відомо 28.10.2021 року після того, як на підприємство, де він, ОСОБА_1 , працює, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.07.2021 року. Проте він не отримував ані від ТОВ «Вердикт Капітал», ані від приватного нотаріуса Личука Т.В. будь-яких повідомлень про існування у нього заборгованості. Від приватного виконавця він також не отримував жодних документів.

29.10.2021 року він зателефонував до приватного виконавця Григорчука П.В. з проханням роз`яснити на підставі чого відкрито виконавче провадження. Останній надіслав копію постанови про відкриття виконавчого провадження №65857305, після чого в автоматизованій системі виконавчого провадження він, ОСОБА_1 , роздрукував копію виконавчого напису нотаріуса від 24.03.2021 року за реєстровим номером 4330.

Він, ОСОБА_1 , вважає, що при вчиненні виконавчого напису ТОВ «Вердикт Капітал» та приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. були порушені його права та охоронювані законом інтереси, оскільки виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса від 24.03.2021 року за реєстровим номером 4330, з нього, ОСОБА_1 , стягується заборгованість за кредитним договором №600239095_КІ від 22.06.2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», але, як зазначає позивач, він даного кредитного договору не укладав та кошти не отримував.

Додатком до виконавчого напису долучено Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Картки комфорту» від 22.06.2013 року. Таким чином, кредитний договір №600239095_КІ від 22.06.2013 року не був посвідчений нотаріально, що не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року Про затвердження переліку документів, за котрими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, позивач зазначає, що перед вчиненням виконавчого напису стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання, а тому заявлена до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатись безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Також, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив та не встановив тієї обставини чи є ТОВ «Вердикт Капітал» кредитором по відношенню до нього, ОСОБА_1 , та чи не втратило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором №600239095_КІ від 22.06.2013 року, копію котрого було подано останнім для вчинення виконавчого напису. При цьому, діюче законодавство вимагає вчинення виконавчого напису саме на оригіналі нотаріально посвідченого договору.

Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «Вердикт Капітал». Вказаний розрахунок є, на думку позивача, відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача.

Таким чином, на думку позивача, нотаріусом не дотримано вимоги щодо безспірності заборгованості.

З огляду на зазначене, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за реєстровим номером 4330, вчинений 04.12.2023року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал»заборгованості, що виникла за кредитним договором №600239095_КІ від 22.06.2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») та ОСОБА_1 у розмірі 39 629,55 грн.

В судове засідання позивач не з`явився. Надіслав заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на адресу суду не направив.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець територіального округу Донецької області Григорчук П.В. у судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2023року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 4330, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №600239095_КІ від 22.06.2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» (правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») та ОСОБА_1 у розмірі 39 629,55 грн., котра складається з 23 478,70 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту та 16 150,85 грн. суми заборгованості за відсотками та комісіями.

Згідно виконавчого напису правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі Договору №2019-1АБ/ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 28.01.2019 року, правонаступником котрого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги №29-01/19/2 від 29.01.2019 року.

Строк платежу за кредитним договором 600239095 від 22.06.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. всупереч нормам діючого законодавства вчинений не на нотаріально посвідченій угоді (кредитному договорі), укладеній між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» 22.06.2013 року, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису за реєстровим номером 4330 таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362,00 грн. (а.с. 1, 18).

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265,280,281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24.03.2021року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 ,який є боржником за кредитним договором №600239095_КІ від 22.06.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов?язків котрого, на підставі Договору №2019-1АБ/ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 28.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків котрого на підставі Договору відступлення права вимоги №29-01/19/2 від 29.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за період з 29.01.2019 року по 22.03.2021 року в загальному розмірі 41 129,55 грн., котра складається з 23 478,70 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 16 150,85 грн. суми заборгованості за відсотками та комісіями та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 500,00 грн., зареєстрований в реєстрі за номером 4330, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(інд. 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5Б, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 362 (тисяча триста шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.