Справа № 740/623/24
Провадження № 2/740/535/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Прокопець Сергій Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Мальва-10» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

установив:

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого уточнив та остаточно просив зобов`язати відповідачів у 7-ми денний термін з дня набрання рішення законної сили надати відповіді на такі питання та підтвердити їх документально, а саме: скільки всього квартир у будинку, яка загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку входить до складу ОСББ, яка загальна площа квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, прізвище, ім`я, по батькові кожного співвласника або його представника, а також номер квартири або нежитлового приміщення; зобов`язати відповідачів ознайомити його, а також інших зацікавлених співвласників ОСББ з опитувальними листами, на підставі яких ОСОБА_2 переобрано головою правління ОСББ «Мальва-10» у 2022 року, а також повідомити та документально підтвердити, який бюджет ОСББ у гривнях був у 2020, 2021, 2022, 2023 роках, скільки грошових коштів з них витрачено на утримання ОСОБА_2 , чи використовує ОСОБА_2 нежитлові приміщення будинку, якщо так, то які, на яких умовах, чи отримує вона дохід від їх використання; зобов`язати відповідачів ознайомити позивача, а також інших зацікавлених співвласників ОСББ, з протоколом зборів та фінансовими звітами ОСББ за 2023 рік; зобов`язати ОСОБА_2 виплатити позивачу власні кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, а також матеріальної шкоди та судових витрат; зобов`язати правління ОСББ «Мальва-10» здійснити контроль за обігом коштів ОСББ, а також прийняти рішення, яким заборонити використання ОСОБА_2 коштів з бюджету ОСББ для сплати завданої моральної і матеріальної шкоди, а також судових витрат, ознайомити позивача з текстом рішення правління.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є членом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мальва-10», яке утворено в 2016 році. Відповідно до ст. 10, 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту ОСББ «Мальва-10» співвласники мають право отримувати повну інформацію про діяльність ОСББ.

30.09.2023 відбулися загальні збори співвласників ОСББ, під час яких постало питання про легітимність перебування на посаді голови правління ОСОБА_2 , про правомірність її переобрання на цю посаду у 2022 році, у зв`язку з чим співвласниками багатоквартирного будинку висловлено їй недовіру. У 2022 році голосування відбулося з використанням опитувальних листів, та виникли підозри про факт підробки ОСОБА_2 необхідної кількості опитувальних листів для переобрання себе на посаду голови правління.

Реалізуючи свої права, позивач, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які брали участь у зборах, 12.10.2023 звернулися до голови правління ОСББ «Мальва-10» Дудки С. М. із письмовою заявою, оскільки усні багаточисельні звернення вона ігнорувала, в якій просили надати для ознайомлення опитувальні листи з метою встановлення і перевірки, чи належать підписи в опитувальних листах співвласникам будинку, а також акти ревізійної комісії за 2020, 2021, 2022 роки.

ОСОБА_2 на порушення ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» категорично відмовилася приймати та реєструвати заяву, про що зроблено відповідний запис на документі, та попросила, щоб їй цю заяву направили поштою. 16.10.2023 ОСОБА_2 отримала заяву на пошті і через 2 тижні безпідставно відмовила у наданні необхідної інформації, поводила себе зухвало, зневажливо, та повідомила, що не має наміру реагувати на їхню заяву, сміялась в обличчя і знущалася із співвласників ОСББ.

13.11.2022 позивач разом з іншими співвласниками будинку знову звернувся до ОСОБА_2 із заявою про надання інформації, яка прийняла заяву, однак не надала необхідної інформації. За твердженням позивача, дії ОСОБА_2 , які проявляються у небажанні надати інформацію, свідчать про те, що вона приховує свої протиправні дії. Отриманий від ОСОБА_2 акт ревізійної комісії за 2020 рік складено тільки 01.07.2022 і носить формальний характер, акт ревізії за 2021 рік складено 01.07.2022, а акт ревізії за 2022 складено 24.03.2023. Відповідачка ОСОБА_2 регулярно збільшує суми членських внесків, непрозоро використовує грошові кошти на утримання будинку, а в ОСББ нічого позитивного не відбувається, оскільки частка грошових коштів співвласників будинку витрачається на утримання ОСОБА_2 .

На думку позивача, зухвала, зневажлива, хамська та цинічна поведінка ОСОБА_2 по відношенню до співвласників будинку, у тому числі по відношенню до позивача, літньої людини, особи з інвалідністю ІІ групи, принижувала його честь, гідність та ділову репутацію, позивач вимушений пережити сильні душевні страждання, що призвели до порушення сну, зниження настрою, негативних змін в особистому житті. Тривале перебування в такому стресовому стані негативно вплинуло на стан здоров`я позивача, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до лікарні за медичною допомогою. З 18.07.2023 по 27.07.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні, а також протягом року звертався до терапевта, невролога, окуліста, і до цього часу продовжує звертатися за медичною допомогою, потребує санітарно-курортного лікування. Моральну шкоду позивач оцінив у 10 000,00 грн, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03 квітня 2024 року 10-30 год., яке відкладено на 29 травня 2024 року 14-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 26 липня 2024 року 10-00 год., яке в подальшому відкладено на 02 грудня 2024 року 14-00 год.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову, вважала, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки його немайнові права ніхто не порушував. Як повідомила ОСОБА_2 , позивач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки є власником квартири АДРЕСА_2 за цією адресою. Співвласниками вказаного багатоквартирного будинку створено ОСББ «Мальва-10», яке зареєстроване у встановленому законом порядку 08.07.2016. Позивач у позові вказав відповідачем правління ОСББ «Мальва-10», однак не обґрунтував, яким чином діями чи бездіяльністю правління ОСББ «Мальва-10» порушено, не визнано оспорені права позивача чи його законні інтереси, та відповідно не вказано предмета спору з правлінням ОСББ «Мальва-10». Крім того, правління ОСББ «Мальва-10» не є юридичною особою, не має відповідного коду, як про це зазначено в позовній заяві. Вся суть позову зводиться лише до негативного ставлення позивача до ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не сплачує кошти до ремонтного фонду, у зв`язку з чим з нього заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.03.2023 у справі № 740/671/23 стягнуто на користь ОСББ «Мальва-10» 6727,50 грн борг з оплати внесків до ремонтного фонду, 2128,39 грн інфляційних витрат, 298,56 грн 3 % річних.

Відповідно до п. 3.1 статуту ОСББ «Мальва-10» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Згідно з п. 3.11 статуту виконавчим органом об`єднання є правління очолюване головою. Отже, згідно із статутом голова правління обирається загальними зборами, діє за їх дорученням та в межах статутних повноважень, тобто є лише виконавцем покладених на нього ОСББ обов`язків. Позивач неодноразово перешкоджав співвласникам проводити загальні збори, зривав їх, що унеможливлювало приймати рішення по управлінню будинку.

Щодо позовних вимог позивача стосовно надання інформації про кількість квартир та їх власників, щодо опитувальних листів, то із вказаним запитом позивач до ОСББ не звертався. Крім того, позивач просить витребувати інформацію, яка містить, у тому числі, персональні дані співвласників багатоквартирного будинку, що є конфіденційною інформацією та на них розповсюджується відповідний правовий режим, тому такі вимоги позивача є незаконними. До того ж відповідачка ОСОБА_2 не є розпорядником такої інформації.

На письмову вимогу позивача надано інформацію про фінансово-господарську діяльність ОСББ за роки, які він просив, відповідні акти позивачем долучено до позовної заяви, що підтверджує виконання його вимог.

Позивача листом від 20.11.2023 повідомлено про те, що він має право одержати інформацію про діяльність ОСББ, у тому числі фінансові звіт, у будь який зручний для нього час за попередньою домовленістю у присутності трьох членів правління, однак позивачем вказану пропозицію проігноровано. Отже, позивачу не чинилися перешкоди в реалізації визначених законом його прав.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позову заяву, заперечив проти доводів відповідачки, викладених у відзиві. Зокрема, зазначив, що ним правильно визначено код ЄДРПОУ юридичної особи ОСББ «Мальва-10», який міститься у відкритому доступі в мережі Інтернет. Звинувачення відповідачки у неодноразових зривах загальних зборів ніякими доказами не підтверджено, її доводи про порушення ним прав інших співвласників є безпідставними та не відповідають дійсності. За твердженням позивача, ОСОБА_2 підроблює опитувальні листи інших співвласників багатоквартирного будинку, не ознайомлює небайдужих співвласників з ними, посилаючись на законодавство про захист персональних даних, але позивач не збирався забирати ці документи додому, лише хотів ознайомитися з ними в присутності голови правління.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому обставин та просив задовольнити, при цьому уточнив, що звернувся з указаною позовною заявою до ОСОБА_2 не як до фізичної особи, а як до посадової особи ОСББ «Мальва-10» голови правління, вважав, що правильно визначив відповідачів. Повідомив, що в нього виникли підозри про те, що голова правління ОСББ Дудка С. М. підроблює документи, неправомірно розпоряджається фінансами ОСББ. Він разом з членами ініціативної групи, до складу якої входять, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувся до ОСОБА_2 із проханням надати інформацію про загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку, прізвище та ім`я кожного співвласника та їх номери квартир, надати опитувальні листи та іншу фінансову звітність ОСББ. ОСОБА_2 відмовила надавати вказану інформацію, попросила звернутися до неї засобами поштового зв`язку, але поштову кореспонденцію не забирала. Свою відмову у наданні вказаних документів мотивувала тим, що в них міститься конфіденційна інформація про співвласників будинку, яку вона не може надавати без їх згоди. Щодо вимоги про надання фінансової звітності за 2023 рік зауважив, що також звертався до ОСОБА_2 із такою вимогою. Вона надала вказані документи, але фінансовий звіт за 2023 рік був надрукований незрозуміло, ті витрати, які там указані, нічим не підтверджені. Також уточнив вимогу про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яку оцінював загалом у розмірі 10 000,00 грн. Позивач зауважив, що він потрапив у лікарню з гіпертонічним кризом після зборів, на яких ОСОБА_2 ображала його, називала бандитом, злочинцем, таким, що має судимість.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Прокопець С. М. не визнав позовні вимоги, вважав їх безпідставними, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню. Зауважив, що позивачем неправильно визначено відповідачів, оскільки він не вказав статусу ОСОБА_2 . Крім того, правління ОСББ «Мальва-10» у розумінні чинного законодавства не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. Представник відповідачки повідомив, що у вказаній справі відсутній предмет спору, адже позивач звертався до голови ОСББ з проханням надати всю необхідну інформацію, яка була йому надана, про що свідчать акти ревізій, долучені до позовної заяви. За його твердженням, позивач зловживає правом, подаючи вказаний позов. Ситуація, навколо якої виник спір, зводиться до особистої неприязні до ОСОБА_2 , так як позивач є неплатником зборів, про що свідчить рішення суду про стягнення з нього боргу зі сплати внесків. Зауважив, що позивач не звертався до ОСОБА_2 з проханням надати інформацію про співвласників багатоквартирного будинку, яку, зокрема може отримати в ЦНАПІ, а не в голови правління ОСББ, яка не є розпорядником вказаної інформації, а також не звертався з вимогою про надання опитувальних листів, з якими ОСОБА_2 не перешкоджала знайомитися. Зазначив, що позовні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди безпідставні, не підтверджені належними доказами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що є мешканкою, а не співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак бере участь в загальних зборах ОСББ вказаного будинку. Зокрема, вона була присутньою на загальних зборах, які відбулися у 2023 році, та на яких вирішувалося питання про підвищення квартирної плати. Вона разом з ініціативною групою запропонували опитати мешканців будинку, більшість з яких були проти вказаної пропозиції. Тоді виникли сумніви в законності опитувальних листів з попередніх зборів. Ініціативна група зверталася до ОСОБА_2 як в усній, так і в письмовій формі з вимогою надати опитувальні листи та документи щодо фінансової звітності ОСББ, яка відмовила надавати будь яку інформацію. На загальних зборах вирішувалося питання щодо надання опитувальних листів на ознайомлення, однак ОСОБА_2 відмовилась їх надавати, мотивуючи свою відмову тим, що в них міститься конфіденційна інформація про співвласників будинку. Однак їм не потрібна була інформація про жителів будинку, вони хотіли подивитися на підписи осіб, адже знали, що деякі у той період не проживали в квартирах. Щодо погіршення стану здоров`я позивача, то свідок зазначив, що ОСОБА_1 постійно перебуває в нервовому стані через ОСОБА_2 , що призвело до погіршення здоров`я. Знає, що позивач лікувався минулого року, тому що не брав участі в загальних зборах.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що не є ні співвласником будинку, ні його мешканцем. У будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає його мати, від імені якої він діє, хоча не має нотаріально посвідченої довіреності на представництво її інтересів. Щодо обставин справи, зазначив, що ОСОБА_2 є головою правління ОСББ «Мальва-10», та витрачає багато коштів, але умови в багатоквартирному будинку не покращуються. Йому відомо про те, що ініціативна група зверталася до ОСОБА_2 з вимогою про надання фінансової звітності, однак відповіді не надано, щодо письмових відповідей йому нічого не відомо. Також зазначив, що нічого не знає про погіршення стану здоров`я позивача.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає давно та незадоволена роботою ОСББ «Мальва-10», зокрема, голови правління Дудки С. М., яка надає документи, що ОСОБА_6 згодна з деяким питання, проте такої згоди вона не надавала. У зв`язку з цим ініціативна група захотіла провести перевірку та звернулися з вимогою про надання необхідних документів, які ОСОБА_2 не надала, заблокувала членів ініціативної групи в месенджерах. Свідку відомо, що ОСОБА_1 звертався із запитами до ОСОБА_2 та отримав письмову відмову. Особисто вона не зверталася до суду з позовом до ОСББ. ОСОБА_2 намовляла на ОСОБА_1 , що він злочинець, у зв`язку з чим здоров`я останнього погіршилось, він почав проходити лікування.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності (а. с. 5).

До позовної заяви додано статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мальва-10», затверджений установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 протокол № 1 від 21 червня 2018 року (а. с. 6-11).

У розділі 3 вказаного статуту регламентовано статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування.

У п. 3.1 статуту передбачено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.

Згідно з п. 3.13 статуту до компетенції правління належать: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.

Відповідно до п. 3.15 статуту на виконання своїх повноважень голова правління: веде засідання правління, якщо правління не доручило ведення засідання іншому члену правління; забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління; діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішень правління; розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління, має право першого підпису фінансових документів об`єднання; наймає на роботу в об`єднання працівників та звільняє їх, застосовує до них заходи заохочення та накладає стягнення, видає обов`язкові для працівників об`єднання накази у сфері трудових правовідносин; за рішенням правління видає довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам; відкриває і закриває рахунки об`єднання в банківських установах та інших фінансових установах, підписує банківські та інші фінансові документи; відповідно до рішень правління здійснює інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання.

Пунктом 5.1 статуту передбачено, що співвласник має право, зокрема, знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Зі змісту заяви членів ініціативної групи від 12.10.2023, за підписом, зокрема, позивача, вбачається, що члени ініціативної групи звертаються до правління про надання матеріалів (протоколів та опитувальних листів) загальних зборів 2022 року та актів ревізійної комісії за 2020, 2021, 2022 роки. Усне звернення співвласників про надання вищевказаної інформації головою правління ОСББ - ОСОБА_2 було проігноровано, що є порушенням ст. 1, 5 Закону України «Про звернення громадян». На заяві міститься напис про те, що ОСОБА_2 прийняти заяву відмовилась, запропонувала спілкування тільки в письмовому вигляді через листування поштою, указана заява була відправлена рекомендованим листом (а. с. 12).

Відповідно до листа голови правління ОСББ «Мальва-10» Дудки С. М. від 30 жовтня 2023 року правління ОСББ «Мальва-10» отримало від ініціативної групи у складі Мохно С., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 лист з вимогою надати для ознайомлення всі матеріали, які оформлено протоколами загальних зборів 2022 року, та акти ревізійної комісії 2020, 2021, 2022 років. При цьому створення ініціативної групи у багатоквартирному будинку підтверджується протоколом про створення такої групи, яке правлінням не отримано. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ініціативна група для скликання загальних зборів у багатоквартирному будинку може створюватися тільки власниками квартир. ОСОБА_4 не є власником квартири, в якій проживає, і не має права бути у складі такої ініціативної групи у будинку, а тим більше ознайомлюватися з будь якими документами та матеріалами ОСББ. У зв`язку з вищевикладеним надання ініціативній групі будь яких матеріалів ОСББ для ознайомлення є неможливим (а. с. 13).

У заяві, яка отримана ОСОБА_2 13.11.2023, про що міститься відповідна відмітка, мешканці будинку, у тому числі ОСОБА_1 вимагали невідкладно надати для ознайомлення всі матеріали, які оформлено протоколами загальних зборів 2022 року, і акти ревізійної комісії за 2020, 2021, 2022 роки (а. с. 14).

Згідно з відповіддю голови правління ОСББ «Мальва-10» Дудки С. М. від 20.11.2023 № 5 правління ОСББ «Мальва-10» отримало від мешканців будинку, зокрема ОСОБА_1 , заяву з вимогою надати для ознайомлення всі матеріали, які оформлено протоколами загальних зборів 2022 року та акти ревізійної комісії за 2020, 2021, 2022 року. Мешканців будинку, які направляли заяву, повідомлено, що форма протоколу загальних зборів ОСББ «Мальва-10» та опитувальні листи містять персональні дані співвласників, розпорядником яких ОСББ не є. Оскільки реалізації будь яким співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників, зокрема, право на недоторканість приватного життя, протокол та опитувальні листи, що містять персональні дані, згода на розповсюдження яких не надавалась співвласниками, не можуть бути надані для ознайомлення. Для ознайомлення даних співвласників з результатами голосування можливо виготовити та надати за їх згодою витяг з протоколу загальних зборів. Статтею 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що будь який співвласник має право одержувати інформацію про діяльність ОСББ, у тому числі, всі фінансові звіти. З фінансовими звітами ОСББ «Мальва-10» за 2020, 2021, 2022 роки можливо ознайомитися у будь який зручний час за попередньою домовленістю у присутності трьох членів правління.

Відповідно до довідки Ніжинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 24.01.2024 ОСОБА_1 знаходиться на медичному обліку в Ніжинській АЗПСМ у період з 2023 року та по теперішній час, неодноразово звертався до невролога, терапевта, окуліста; з 18.07.2023 по 27.07.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні; потребує санітарно-курортної реабілітації (а. с. 18).

До позовної заяви додано: копію акта-висновка ревізійної комісії ОСББ «Мальва-10» від 01.07.2022, копію акта-висновка ревізійної комісії ОСББ «Мальва-10» від 01.07.2022, копію акта-висновка ревізійної комісії ОСББ «Мальва-10» від 24.03.2023 про перевірку кошторису, фінансового звіту в складі балансу та звіту про фінансові результати за 2020, 2021, 2022 роки відповідно, під час яких порушень правлінням та посадовими особами ОСББ «Мальва-10» не виявлено, витрачення коштів ОСББ «Мальва-10» здійснювалося за цільовим призначенням у межах відповідно до кошторису. Указані акти підписано головою ревізійної комісії ОСОБА_10 та членом ревізійної комісії ОСОБА_11 (а. с. 19, 22, 25).

Також до позовної заяви позивачем додано копію акта ревізій фінансово-господарської діяльності ОСББ «Мальва-10» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (а. с. 20, 21), копію акта ревізій фінансово-господарської діяльності ОСББ «Мальва-10» за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 (а. с. 23, 24), копію акта ревізій фінансово-господарської діяльності ОСББ «Мальва-10» за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (а. с. 26, 27), які підписано уповноваженими особа ревізійної комісії, та зі змісту яких вбачається скільки коштів надійшло на банківський рахунок ОСББ за вказані періоди, на що використані кошти та в яких розмірах.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Мальва-10» 6727,50 грн боргу з оплати внесків до ремонтного фонду, 2128,39 грн інфляційних витрат, 298,56 грн 3 % річних, а також судовий збір та витрати на правничу допомогу (а. с. 43, 44).

Відповідно до постанови державного виконавця Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко О. А. від 25.12.2023 виконавче провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 14 388,45 грн на користь ОСББ «Мальва-10» закінчено у зв`язку з повним виконанням (а. с. 58).

Правове регулювання діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та здійснення права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється відповідно до положень Конституції України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон України «Про ОСББ»).

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ОСББ» об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житловокомунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про ОСББ» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів об`єднання або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора. Порядок діяльності ревізійної комісії та її кількісний склад затверджуються загальними зборами.

Таким чином, свої права щодо управління об`єднанням та спільним майном будинку, співвласники в ОСББ реалізують на загальних зборах та через обрані органи управління.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За теоретичним визначенням «відповідач» це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності відомостей про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач визначив відповідачів, а саме ОСОБА_2 та правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Мальва-10», і під час розгляду справи уточнив, що звернувся з вимогами до ОСОБА_2 не як до фізичної особи, а як до посадової особи юридичної особи голови правління ОСББ «Мальва-10».

Доводи представника відповідача про неналежне визначення позивачем відповідачів, зокрема, правління ОСББ «Мальва-10» є слушними, оскільки правління ОСББ «Мальва-10» не є юридичною особою, згідно зі статутом ОСББ очолюється головою правління. Вимоги до ОСББ «Мальва-10» як юридичної особи позивач не заявляв.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про ОСББ» співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом.

Таким чином, співвласник відповідно до чинного законодавства має право ознайомлюватися з документами за весь час існування ОСББ, в тому числі і шляхом їх копіювання (аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 522/9294/16-ц).

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, а терміну документ матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів утримання документів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо (ст. 29 Закону України «Про інформацію»).

Закон України «Про захист персональних даних» регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів (ст. 1 цього Закону).

Положеннями ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що персональні дані відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; розпорядник персональних даних фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист персональних даних» володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно із ч. 6 ст. 6 Закону «Про захист персональних даних» заборонено обробку даних про фізичну особу без її згоди, а пункт 6 частини другої статті 8 цього Закону передбачає, що особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними.

Отже, фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, органів держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці. Воля цієї особи виражається у формі надання згоди.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожному гарантовано право на повагу до приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, позивач як співвласник багатоквартирного будинку має право на отримання інформації щодо діяльності об`єднання, однак реалізація такого права не повинна порушувати права, свободи та інтереси інших співвласників, зокрема, в частині отримання конфіденційної інформації щодо їх персональних даних, яка зберігається у відповідача та згода на розповсюдження якої не надавалась у встановленому законом порядку.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 367/1505/20.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою шкодою, що виникла у потерпілої особи.

Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили.

Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавана, а викликана якимись іншими обставинами.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи заподіювача шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди.

Судова практика виходить із того, що об`єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо.

По своїй суті зобов`язання з компенсації моральної шкоди є досить специфічним, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, яка завдала моральної шкоди, може бути: договір цієї особи з потерпілим, у якому сторони домовилися, зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості рішення суду, у якому визначені спосіб і розмір такої компенсації (висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, сформульований у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат.

Подібний висновок вкладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України к ожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 5 ЦПК України, з дійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим з правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України, о бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог.

Так, зі змісту позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що бажаючи реалізувати свої права як співвласника багатоквартирного будинку щодо отримання інформації щодо діяльності ОСББ «Мальва-10», позивач разом з іншими мешканцями будинку неодноразово звертався із письмовими заявами до голови правління ОСББ «Мальва-10» - Дудки С. М. про надання інформації.

За результатами розгляду заяви, у тому числі позивача, головою правління ОСББ «Мальва-10» - Дудкою С. М. надано відповіді про неможливість надання протоколів загальних зборів та опитувальних листів, у зв`язку з наявність у них персональної інформації про співвласників багатоквартирного будинку, яка є конфіденційною.

У позовних вимогах позивач просив надати інформацію про співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові кожного зі співвласників, номера квартири або нежитлових приміщень, які їм належать, а також опитувальні листи, в яких містяться персональні дані мешканців будинку. Тобто позивач просить надати конфіденційну інформацію про фізичних осіб співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про результати їх голосування без їх на те згоди, що суперечить положенням ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та положенням Закону України «Про захист персональних даних».

Установлено, і це визнав позивач, що йому надано відповіді на всі письмові звернення. Його позовні вимоги щодо надання інформації фактично зводяться до незгоди зі змістом відповідей, однак, як зазначено вище, інформація, яку він бажає отримати, є конфіденційною, її поширення суперечить вимогам Закону України «Про захист персональних даних».

Доказів, які б свідчили про відмову голови правління ОСББ «Мальва-10» Дудки С. М. надати позивачу запитувані документи для ознайомлення, які не містять конфіденційної інформації щодо персональних даних членів ОСББ, позивачем суду не надано.

Зазначаючи у позовній заяві про можливу підробку ОСОБА_2 документів (опитувальних листів), у зв`язку з чим позивач у складі ініціативної групи подавав відповідні запити про надання інформації, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що звертався до компетентних осіб з відповідною заявою для проведення перевірки за вказаним фактом.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідачки ознайомити його з фінансовими звітами ОСББ «Мальва-10» за 2020, 2021, 2022 роки, то суд вважає вказані вимоги безпідставними та необґрунтованим, оскільки до позовної заяви позивачем додано копії актів ревізії, актів висновків ревізійної комісії про використання коштів ОСББ «Мальва-10» за вказані роки. Таким чином, відповідач у встановленому законом порядку був ознайомлений з вказаною документацією, і підтвердив цю обставину в судовому засіданні.

Крім того, листом від 20.11.2023 голова правління ОСББ «Мальва-10» - Дудка С. М. повідомила позивача, що він може ознайомитися з необхідними йому документами, які стосуються діяльності ОСББ «Мальва-10», у будь який зручний час за попередньою домовленістю у присутності трьох членів правління. Таким чином, відповідачка не перешкоджала позивачу реалізувати його законні права.

За таких обставин, позивач мав можливість ознайомитись із рішеннями органів ОСББ «Мальва-10» та іншою необхідною йому документацією. Зокрема, як пояснив сам позивач у судовому засіданні, він скористався вказаною можливістю та зустрівся з головою правління, зокрема, для ознайомлення з фінансовим звітом ОСББ за 2023 рік. Як зазначив позивач, голова правління надала йому звіт за 2023 рік, який, за його твердження, є не звітом, оскільки вказана в ньому інформація надрукована незрозуміло, а викладені в ньому обставини не підтверджені жодними доказами.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, то в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження вказаних у позові обставин щодо завдання позивачу моральної та матеріальної шкоди внаслідок протиправних дій відповідачки ОСОБА_2 .

Так, заявляючи позовну вимогу про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в розмірі 10 000,00 грн, позивач не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів щодо спричинення йому шкоди в цьому розмірі.

Позивач звернувся до суду з проханням про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що через дії відповідачки він перебуває у стані постійного стресу, який негативно вплинув на його здоров`я. Зокрема, позивач зазначає, що був змушений звертатися до лікарів та проходити лікування.

Суд вважає недоведеним причинний зв`язок між лікуванням позивача та діями відповідачки. До позовної заяви не додано належних доказів, які б підтверджували, що завдана шкода, як матеріальна, так і моральна, є наслідком саме дій відповідачки, ураховуючи, що позивач є особою похилого віку та має інвалідність ІІ групи (загальне захворювання (по зору).

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що погіршення його стану здоров`я відбулося саме з вини відповідачки, що саме її протиправні дії були цьому причиною, що між її діями та наслідками є причинно-наслідковий зв`язок.

Тобто позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме протиправність дій відповідачки та причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Указані в позовній заяві обставини про спричинення позивачу моральних та душевних страждань не підтверджені жодними доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши вказану цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, адже обставини, на які посилається позивач, як на підставу його вимог, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд вважає позов недоведеним, необґрунтованим і відсутніми підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 82, 89, 263 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Мальва-10» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко