Справа № 562/3414/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2024 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді Шуляка А.С.

за участі секретаря судового засідання Солдатової О.Д.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис терміном 6 місяців щодо тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , якому заборонити:

- перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та місця роботи за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «Акцент»;

- переслідувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- обмежити спілкування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з постраждалою дитиною, малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 та в них є спільна донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя у них не склалось через відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, виховання дитини. Із 01.09.2021 року ОСОБА_1 разом з дочкою проживають окремо за адресою АДРЕСА_1 . З 18.04.2023 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_3 призначено як військовослужбовця на посаду солдата. Під час перебування у відпустці за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_2 як батько дитини ОСОБА_3 , попросив дозволу провести декілька днів із донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявниця сприяє тому, щоб донька спілкувалася із свої батьком, не зважаючи на їхні стосунки, тому не заперечувала проти прохання провести відпускні дні із дитиною. 01.08.2024 року ОСОБА_3 забрав доньку до себе на декілька днів, де він проживає разом із своєю матір`ю.

02.08.2024 року, о 17:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 приїхав із донькою до місця її роботи. За словами доньки вона постійно плакала та казала, що хоче до мами, що заявника дуже сердило. Вона взяла дитину, заспокоювала, дитина плакала. ОСОБА_3 почав кричати, просив віддати дитину, висловлювався нецензурною лайкою, залякував вбивством та погрожував, що кине гранату. В зв`язку з агресивними діями ОСОБА_3 вона змушена була викликати працівників поліції через службу 102, які побачивши, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп"яніння, відібрати в нього дитину та віддали їй, а ОСОБА_3 відвезли за місцем його проживання. Наступного дня знову все повторилося. ОСОБА_3 приїхав до неї на роботу в стані алкогольного сп`яніння та почав вимагати, щоб вона віддала йому дитину, кричав, нецензурно виражався, погрожував фізичною розправою. Вона знову викликала працівників поліції та написала заяву про вчинення домашнього насильства в сім`ї. 06 серпня 2024 року відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП та винесений терміновий заборонний припис.

Стверджує, що поведінка ОСОБА_3 негативно відображається на дитині, яка спостерігає за агресивним станом батька і у психологічному та моральному сенсі впливає на неї.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги вимоги заяви підтримала та просить задовільнити її. Додатково пояснила суду, що після подання заяви до суду про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 знову вчиняв неправомірні дії по відношенню до неї і вона змушена була викликати працівників поліції.

Допитана в судовому засідання в якості свідка за її клопотанням заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала повністю та підтвердила всі обставини, які наведені в позовній заяві. Також суду пояснила, що після подання заяви до суду ОСОБА_3 і в подальшому 23.10.2024 року вчиняв відносно неї неправомірні дії. Агресивна поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на розвиток та психічний стан дитини. Дитина зазнає шкоди від домашнього насильства з боку батька. На даний час вона змушена водити дитину до психолога, дитина не хоче спілкуватися з батьком, боїться його.

Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши обставини справи суд приходить до таких висновків.

Установлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у цивільному шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини вчинення домашнього насильства підтверджуються зверненням у Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 .

03.08.2024 року ОСОБА_3 приходив до місця роботи ОСОБА_1 з погрозами, на підставі чого стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 338489 від 06.08.2024 за ч.2 ст.173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис АА №1208279 від 06.08.2024 року.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КуПАП.

З матеріалів справи вбачається, що Здолбунівським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Здолбунівської міської ради до ГО «Здолбунівський фізкультурно-оздоровчий реабілітаційний клуб інвалідів «Надія» була направлена ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за психологічною підтримкою у зв`язку з домашнім насильством психологічного характеру стосовно дитини.

З висновку психологічного обстеження дитини наданого ГО «Здолбунівський фізкультурно-оздоровчий реабілітаційний клуб інвалідів «Надія» вбачається, що психологічне насильство з боку батька негативно впливає на психоемоційний розвиток дитини. Спостерігається розвиток тривожних розладів, емоційної ізоляції, зниження самооцінки та порушення соціальних контактів. Рекомендовано обмежити спілкування з батьком, який чинить на неї психологічний тиск, для збереження її психоемоційного стану.

Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство, це діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року в справі №756/3859/19 зроблено висновок, що «обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним Законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

З огляду на встановлені судом обставини справи, наявності ризиків повторного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_3 по відношенню до заявника та її дитини ураховуючи вичерпність переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника у формі встановлення судом обмежувального припису, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 263, 265, 350-1 - 350-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , поклавши на нього строком 6 (шість) місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та місця роботи за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «Акцент»;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 переслідувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- обмежити спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з постраждалою дитиною малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію рішення направити до відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , на профілактичний облік та до Здовбицької сільської ради Рівненської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя