Провадження № 2-о/537/87/2024
Справа № 537/2578/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Дворник О.В.

представника заінтересованої особи Білоненко Т.М.,

присяжних Калішенко Б.М., Вібли Т.І.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву представника заявника адвоката Дворника Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування,

про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над ним опіки і призначення опікуна

встановив:

Представник заявника адвокат Дворник О.В. звернувся до суду із заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним; встановити над ОСОБА_2 опіку і призначити заявницю ОСОБА_1 його опікуном; призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_3 у мене народився син - ОСОБА_2 , з яким на даний час я проживаю разом за адресою: АДРЕСА_1 . З дитинства Богдан страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. З 04.06.2008 року спостерігається лікарем психіатром. У зв?язку з захворюванням син неодноразово лікувався у різних психіатричних закладах, однак стан його психічного здоров?я з часом тільки погіршувався і 23 квітня 2024 року його було визнано інвалідом -І групи безстроково. Внаслідок хронічного психічного розладу мій син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв?язку з чим може бути визнаний судом недієздатним. У разі визнання фізичної особи недієздатною, суд, згідно із ст. 58, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Визнання ОСОБА_2 недієздатним мені необхідно для призначення мене опікуном мого сина.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено судового засідання.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.06.2024 призначено по справі судово-психіатричну експертизу та провадження зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.12.2024 поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Дворник О.В. просили заяву задовольнити в повному обсязі, доповнень не мають, зазначили, що обставини справи викладені в позовній заяві.

Представник особи, стосовно якої подано заява ОСОБА_2 адвокат Дронов А.О. надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Білоненко Т.М. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 є матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.05.2006 року.

Син заявниці ОСОБА_2 є інвалідом І «А» групи, інвалідність з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12-ААГ № 110825. Інвалідність встановлена безстроково .

Згідно довідки №106, виданої ЛКК КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» Мокрий Б.В. 21.04.2006 року, дійсно спостерігається лікарем психіатром з 04.06.2008 року по теперішній час, є особою з інвалідністю з дитинства І «А». Важка розумова відсталість(глибока імбецильність) зі значними розладами поведінки. За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічного розладу, для встановлення його психічного стану (ч. 1 ст. 239 ЦПК України) призначив судово-психіатричну експертизу, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 662 від 18.11.2024 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості; наявний у ОСОБА_2 стійкий хронічний психічний розлад є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і у порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або з будь-яких інших підстав, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Вимогами ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Таким чином, призначення опікуна в разі визнання особи недієздатною, - є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, суд дійшов висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому зі змісту норм ЦК та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26.09.2024 № 2277 про доцільність призначення ОСОБА_1 , опікуном над ОСОБА_2 , у разі визнання останнього недієздатним, враховуючи, що за станом здоров`я ОСОБА_2 потребує стороннього постійного нагляду та допомоги, здійснення належного догляду, забезпечення його лікування, вважають за доцільне, в разі визнання судом ОСОБА_2 недієздатним, призначити опікуном над ним його мати ОСОБА_1 .

Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України, щодо призначення заявника опікуном на підставі наданих суду доказів судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в інтересах ОСОБА_2 , підлягає задоволенню заява про визнання його недієздатною особою, та встановлення над ним опіки і призначення його мати (заявник) ОСОБА_1 його опікуном.

Згідно приписів ст. 300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. А, відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.15,16,36,39,41,60,64 ЦК України, ст.ст.2,10,78-80,89,263,299-300 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника заявника адвоката Дворника Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два роки, з моменту набрання рішенням законної сили.

Судові витрати пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи в розмірі 8240 (вісім тисяч двісті сорок) гривень 48 копійок віднести на рахунок держави. Реквізити для сплати: 04803492, ДУ «ІСП МОЗ України», ІПН 66, р/р UA1007077, МФО 820172 в УДКСУ у Подільському районі м. Києва, призначення платежі: «оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_2 , цивільна справа № 537/2578/24 (пров. № 2-о/537/87/2024), Полтавська філія».

Роз`яснити опікуну та заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною (обмежено дієздатною) має право подати опікун (піклувальник), представник органу опіки та піклування - не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії у порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, а також органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2024.

Суддя Маханьков О.В.

Присяжні Вібла Т.І.

Калішенко Б.М.