Справа № 203/6246/24
Провадження № 2/0203/2208/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 36 250 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024, цивільну справу №203/6246/24, провадження №2/0203/2208/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 04.11.2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 05.11.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , за результатами якого отримано відповідь №887195 від 05.11.2024, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 05.11.2024 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання відповідача.

06 грудня 2024 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих. №02.3-25/1576 від 19.11.2024, відповідно до якої, згідно реєстру територіальної громади відомості щодо реєстрації місці проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Дніпра відсутні.

Одночасно разом із позовною заявою було подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подачу позовної заяви, яке обґрунтовує тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Окрім того, позивач посилався на те, що у нього є боргові зобов`язання перед банком у сумі 35 044, 96 грн, на підтвердження чого, надав виписку про рух коштів по картковому рахунку від 25.10.2024.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтованість заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України та частини першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, фізичної або юридичної особи при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Таким чином, законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, Закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з ч. 3 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження майнового стану позивача ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору долучена інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 4 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 року.

Разом з цим, позивачем не надано суду відомостей про отриманий ним дохід за попередній календарний 2023 рік, а саме за період з січня 2023 року по 3 квартал 2023 року включно.

Отже, з наданих позивачем відомостей про доходи неможливо встановити дійсний розмір його доходу за 2023 рік, у зв`язку із чим неможливо визначити, чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимоги до позовної заяви закріплені статтями 175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду вимоги майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а при поданні в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки. А тому, позивач повинен сплатити судовий збір у відповідності до визначеної ціни позову.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру за яку, виходячи з ціни позову 1 496 037, 50 грн (розрахована з урахуванням офіційного курсу долара США до української гривні на день подачі позову до суду, тобто на 31.10.2024), необхідно сплатити, з урахуванням коефіцієнту 0,8, судовий збір у сумі 11 968, 35 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що позивач не надав суду докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, роз`яснивши наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 136, 175, 177, 185, 260 ЦПК У країни, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Караканової Т.В про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.В. Іваницька