ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16303/19

Провадження № 22-ц/4820/1878/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі та затоплення житлового приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі та затоплення житлового приміщення.

ОСОБА_3 зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 (далі квартира АДРЕСА_2 ), а суміжна квартири АДРЕСА_3 у тому ж будинку (далі квартира АДРЕСА_3 ) належить на праві власності ОСОБА_4 2 червня 2018 року у вказаному багатоквартирному будинку сталася пожежа, внаслідок чого квартира АДРЕСА_2 зазнала пошкоджень. Крім того, під час гасіння пожежі її було затоплено. У зв`язку з цим позивачу завдано збитки у розмірі 167 660 грн. Осередок пожежі (місце виникнення первинного горіння) знаходився на балконі квартири АДРЕСА_3 . Оскільки обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях покладається на їх власників, то ОСОБА_4 повинна відшкодувати йому завдані збитки.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 167 660 грн майнової шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_3 не довів належними та допустимими доказами виникнення пожежі з вини ОСОБА_4 , а також розмір завданих йому збитків.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в результаті пожежі та затоплення квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 завдано майнову шкоду, розмір якої є обґрунтованим. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про безпідставність позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не застосував норми статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 55 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України), неправильно витлумачив норми статті 1166 ЦК України та не дотримався приписів статей 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_3 власником квартири АДРЕСА_2 .

2 червня 2018 року у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_4 , сталася пожежа, внаслідок чого квартира АДРЕСА_2 зазнала пошкодження вогнем. Крім того, під час гасіння пожежі квартира АДРЕСА_2 була залита водою. Вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 становить 167 660 грн.

Згідно висновку експерта від 4 березня 2019 року №10.8-0007:19 (складеного у кримінальному провадженні №0003632): осередок пожежі (місце виникнення первинного горіння) житлового будинку АДРЕСА_4 , знаходився на балконі квартири АДРЕСА_3 ; причина виникнення пожежі будинку АДРЕСА_4 , є занесення малокалорійного джерела запалювання (сірник, недопалок тютюнового виробу і т.ін.) в горюче середовище (ймовірно через необережність); пожежа в житловому будинку АДРЕСА_4 , з моменту її виникнення до моменту ліквідації тривала близько 43 хвилин.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

В силу частини шостої статті 55 КЦЗ України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Із положень статті 1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях. Також власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян, інтересам суспільства.

Цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Особа має право на відшкодування майнової шкоди, якщо вона зазнала втрат у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази, а саме: акт про пожежу від 2 червня 2018 року (т. 1 а.с. 12-13); акт про залиття квартири АДРЕСА_2 водою під час гасіння пожежі від 6 червня 2018 року (т. 1 а.с. 15); висновок експертного дослідження від 9 жовтня 2018 року №67/18 із локальним кошторисом на будівельні роботи (т. 1 а.с. 16-27); висновок експерта від 4 березня 2019 року №10.8-0007:19 (т. 1 а.с. 39-49), - вказують на те, що пожежа у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_4 , сталася через загорання на балконі квартири АДРЕСА_3 , внаслідок чого квартира АДРЕСА_2 зазнала технічних ушкоджень і потребувала відновлювального ремонту вартістю 167 660 грн.

Ці докази не спростовані ОСОБА_4 .

Висновок експерта від 15 лютого 2021 року №КСЕ-19/111-20/54017 за результатами проведеної пожежно-технічної експертизи (т. 1 а.с. 210-214) про неможливість встановлення причини, механізму, осередку виникнення пожежі та висновок експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи (т. 1 а.с. 240-244) про неможливість встановлення вартості ремонтно-будівельних робіт у пошкодженій квартирі не можуть бути взяті до уваги. На момент проведення судовими експертами огляду об`єктів дослідження квартири АДРЕСА_5 було виявлено зміну обстановки у цих житлових приміщеннях, а саме прибрано пошкоджені предмети та демонтовано горючі елементи, знищено сліди термічних пошкоджень, розпочато і проведено ремонтно-відновлювальні роботи квартир.

Отже вказані висновки експертів не містять інформацію щодо предмета доказування та є неналежними доказами, а тому суд першої інстанції помилково взяв їх до розгляду.

Документи щодо реконструкції квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 142-149, 154-161) також не спростовують вину ОСОБА_4 у виникнення пожежі та спричинені збитків.

Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_3 про те, що договір оренди приміщення (квартири АДРЕСА_3 ) від 4 грудня 2017 року між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_5 , з однієї сторони, і ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з другої сторони, не є укладеним.

Відповідно до пункту 8.1 цього договору він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Водночас у справі відсутні докази дотримання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 нотаріальної форми посвідчення договору оренди квартири АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цим останні не можуть відповідати за завдану ОСОБА_3 майнову шкоду, а тому ці збитки слід покласти на власницю квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 .

Виписка з банківського рахунку (т. 1 а.с. 96-106) не підтверджує достатньо факт укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 договору оренди приміщення (квартири АДРЕСА_3 ) від 4 грудня 2017 року.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані фактичні обставини та чинні норми закону.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і зробив помилковий висновок про необґрунтованість позову ОСОБА_3 , у зв`язку з чим ухвалене ним рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 167 660 грн майнової шкоди.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_3 задоволено, то понесені ОСОБА_4 судові витрати не відшкодовуються.

Водночас з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути витрати зі сплати судового збору: 1 676 грн 60 коп. за подання позову, 2 514 грн 90 коп. за подання апеляційної скарги, - а всього 4 191 грн 50 коп.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_7 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 167 660 гривень майнової шкоди та 4 191 гривню 50 копійок судових витрат, а всього 171 851 гривню 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 30