Провадження № 2-з /522/261/24
УХВАЛА

16 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Тетькової В.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пейчевої С.Д. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного земельного сервітуту,

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного земельного сервітуту.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена на суддю Суворову О.В.

Ухвалою суду від 21.08.2023 року відкрито провадження по справі в загальному позовному порядку.

07 лютого 2024 року від представника Відповідача до суду надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи та надано висновок експерта №42/1/2023 судової будівельно-технічної, земельно-технвчної експертизи складений 05 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 25.06.2024 року № 391/24, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, справа надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М.

Ухвалою суду від 26 червня 2024 року прийнято до провадження зазначену цивільну справу.

09 серпня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Пейчевої С.Д. до суду наійдшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :50:014:0015, що належить ОСОБА_2 на праві власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки площею 0,0495 га, кадастровий номер :50:014:0015, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначено, що Позивач вважає, що необхідно терміново вжити заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що 05.08.2024 року на земельній ділянці з кадастровим номером :50:014:0015, що належить Відповідачу невідомими особами розпочалися активні підготовчі роботи, а саме відбулося руйнування паркану, що належить Позивачу. У зв`язку з чим, на місце було викликано працівників Національної поліції, під час спілкування з якими, представник Відповідача повідомила, що ОСОБА_2 планує найближчим часом здійснити продаж зазначеної земельної ділянки. До того ж, на вказану ділянку приїздила особа, яка назвалася майбутнім власником і повідомила, що планує засипати мережу водовідведення (каналізації) та розпочати будівельні роботи.

Такі подальші дії майбутнього власника земельної ділянки до встановлення земельного сервітуту призведуть до фактичного знищення мережі водовідведення житлового будинку Позивача.

Отже, продаж Відповідачем земельної ділянки до винесення судового рішення по цій справі фактично унеможливить виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позовних вимог Позивача.

15 серпня 2024 року від представника ОСОБА_2 адвоката Синько О.А. надійшли пояснення до заяви про забезпечення позову, у відповідності до яких заперечували проти задоволення відповідної заяви з підстав її необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

До заяви не додано жодного доказу, який підтверджував би побоювання позивача про неможливість чи затруднену можливість виконання рішення, у разі ухвалення такого на користь позивача.

Заявник не надає докази проведення ОСОБА_2 підготовчих робіт на земельній ділянці, повідомлення про початок будівельних робіт.

Фотографії додані до позову не підтверджують ні хто зображений на них, ані місця знаходження зроблених світлин.

Таким чином, відомостей про загрозу для заявника, що унеможливили б виконання рішення суду суду не надано. Тобто, обставини які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не встановлено.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання майбутнього рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Пейчевої С.Д. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська