РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024року. м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі

головуючої судді Кусік І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, державний виконавець Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бичук Людмила Сергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_2 адвокат Кірносов О.О. звернувся до суду з вказаним позовом, яким вказав, що в червні 2024 року позивачу стало відомо про стягнення з нього заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1634 від 29.09.2017 року у зв`язку із накладенням арешту на рахунки.

Підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 55194947 та стягнення з позивача заборгованості в сумі 45815 грн. 32 коп. стало вчинення 29.09.2017 року за зверненням Акціонерного товариства «Ідея Банк» виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 1634 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Даний виконавчий напис було направлено до державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бичук Людмили Сергіївни.

Представник позивача вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного: на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення, оскільки з 22.02.2017 року законодавством України не передбачено можливості вчинення виконавчих написів щодо заборгованості, яка випливає з кредитних відносин, а отже, такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Представник позивача звернув увагу суду, що позивачем не було отримано жодного повідомлення або вимоги щодо заборгованості та не повідомлено про початок процедури винесення виконавчого напису. При цьому, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України Про нотаріат», чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, представник позивача наголосив, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, тому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.09.2017 року (зареєстрований в реєстрі під № 1634) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Ухвалою від 19.08.2024 року у справі було винесено ухвалу про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 28.08.2024 року у справі було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено стягнення за виконавчим написом № 1634, вчиненим 29.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 45815 гривень 32 копійки, що здійснюється у рамках виконавчого провадження № ВП № 55194947 від 20.11.2017 року, відкритого державним виконавцем Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бичук Л.С.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_1 не з`явилися, останній надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Гаталяк Н.І. в судове засідання не з`явилася, надав до суду письмовий відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та клопотань не надав.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, начальник ДВС Володимирського району Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Л.М. подала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 29 вересня 2017 року було вчинено виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 1634 про стягнення із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 45815,32 грн.

Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 29 вересня 2017 року.

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 55194947 від 20 листопада 2017 року вбачається, що за виконавчим написом № 1634 від 29 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матасовою О.А. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 45815,32 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З матеріалів справи судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, існують інші обставини, що вказують на неможливість вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 19.06.2024 року випливає, що якщо між банком і позивачем кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, суди першої інстанції правомірно роблять обґрунтовані висновки про наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Судом не встановлено й факту отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано основну умову для винесення виконавчого напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, оцінивши та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем виконавчий напис було вчинено без правових підстав, з порушенням процедури та вимог щодо його форми, а також без підтвердження безспірності заборгованості. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, обґрунтованості вказаних позивачем судових витрат та щодо наявності підстав для їх стягнення з відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 7-13, 81, 141, 142 ч.1, 263, 265 ЦПК України, ст. 18 ЦК України, на підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код , вул. Валова, 11, м. Львів), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, державний виконавець Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бичук Людмила Сергіївна (вул. Ковельська,35, м. Володимир, Волинська область), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (вул. Мала Житомирська,6/5, м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 вересня 2017 року (зареєстрований в реєстрі під № 1634) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк».

Стягунути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» в користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги

Головуюча суддя Ірина КУСІК