Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3886/24
Провадження № 2-з/711/39/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Карлаша Івана Анатолійовича про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

08.05.2024 адвокат Карлаш І.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до АТ «ПУМБ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із поданням позовної заяви адвокатом Карлаш І.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити до закінчення розгляду даної справи стягнення у виконавчому провадженні № 61582610, відкритому на підставі виконавчого напису, вчиненого 02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 8160, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 35 721,40 грн.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_1 оскаржується виконавчий напис № 8160 від 02.03.2020 про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 35 721,40 грн. 18.03.2020 на підставі спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № 61582610. В рамках даного виконавчого провадження 18.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Невжиття заходів забезпечення позову може привести до того, що грошові кошти за виконавчим написом можуть бути повністю стягнуті з позивачки, що утруднить виконання рішення у разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 8160, вчиненого 02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 35 721,40 грн.

Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. (ВП № 61582610), якою 18.03.1020 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Таким чином,враховуючи, що між сторонами дійсно існує спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також те, що в ході виконання оспорюваного виконавчого напису, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 адвоката Карлаша Івана Анатолійовича про забезпечення позову- задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 61582610, відкритому на підставі виконавчого напису, вчиненого 18.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною та зареєстрованого в реєстрі за № 8106, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості в сумі 35 721,40 грн., до набрання судовим рішенням законної сили.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксані Анатоліївні для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова