Справа №751/1895/23
Провадження №2/751/348/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ригаль В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради кошти у розмірі 115273,49 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь Чернігівської міської ради кошти у розмірі 83294,40 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ОСОБА_1 , за адресою по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №4210 від 04.10.2004, перебував об`єкт нерухомого майна (склад-гараж).

Об`єкт нерухомості за вказаною адресою розміщено на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:038:0075, площею 0,0460 га, яка сформована та зареєстрована 22.04.2005.

Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

12.04.2005 рішенням Чернігівської міської ради шістнадцятої сесії четвертого скликання «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 було передано в короткострокову оренду, земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:038:0075, строком на 5 років.

18.03.2010 на ім`я міського голови від громадянина ОСОБА_1 надійшла заява з додатками щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки№2491 від 12.04.2005, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Пунктом 63 рішення Чернігівської міської ради 49 сесії 5 скликання від 29.04.2010 ОСОБА_1 було продовжено договір оренди земельної ділянки №2491 з кадастровим номером :01:038:0075, площею 0,0460 га, за адресою АДРЕСА_1 строком на 5 років.

29.04.2015 строк дії договору оренди №2491 закінчився, та не був поновлений.

Заходи оформлення земельної ділянки у користування ОСОБА_1 не вживались, земельна ділянка використовувалась без правовстановлюючих документів в період з 29.04.2015 по 30.04.2020.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності ОСОБА_1 припинено 30.04.2020 року на підставі договору дарування нежилого приміщення, зареєстрованого в реєстрі за №381. Власником нежилого приміщення, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

30.04.2020 нежитлове приміщення, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0460 га (кадастровий номер :01:038:0075) за адресою АДРЕСА_1 перейшло у власність ОСОБА_2 на підставі договору дарування, який зареєстрований в реєстрі за №38.

18.06.2020 на ім`я міського голови від ОСОБА_2 надійшла заява про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Пунктом 12 рішення Чернігівської міської ради від 27.08.2020 №55/VII-47 ОСОБА_2 передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:038:0075, площею 0,0460 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування частини складу-гаража) строком до 27.08.2025 та встановлено розмір орендної плати на рівні 12 % нормативної грошової оцінки.

Враховуючи що, земельна ділянка була передана в оренду ОСОБА_2 27.09.2020 то договір оренди був зареєстрований лише 22.07.2021, таким чином у період з 27.09.2020 до 22.07.2021 земельна ділянка по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:038:0075 використовувалась без правовстановлюючих документів.

Вказує, що земельна ділянка кадастровий номер :01:038:0075, площею 0,0460 га, є сформованою, та має кадастровий номер та є об`єктом цивільних правовідносин.

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період 30.04.2015 по 21.07.2021 не сплачували в повній мірі плату за землю за користування земельною ділянкою площею 0,0460 га, по АДРЕСА_1 , у встановленому законодавчими актами розмірі. В період з 30.04.2015 по 21.07.2021 право на земельну ділянку не було зареєстровано за будь-якими юридичними чи фізичними особами на дану земельну ділянку та з урахуванням статей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебуває у власності територіальної громади міста Чернігова, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зберегли за рахунок Чернігівської міської ради як власника земельної ділянки кошти за користування земельною ділянкою. Не сплачуючи кошти за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тим самим збільшили вартість власного майна, а Чернігівська міська рада втратила належне їй майно (кошти). Загальна сума коштів яка підлягає до сплати за користування земельною ділянкою становить: 115273,49 грн.+83294,40 грн.=198567,89 грн.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28 серпня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.01.2024 року представником відповідачів подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 114-125), у якому вказує, що сторона відповідача не погоджується із заявленим позовом в повному обсязі, оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах норм матеріального права, є голослівними, необґрунтованими та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами по справі. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Також просить застосувати до заявлених позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності, передбачені ст. 267 ЦК України. Заперечення сторони відповідача, наведені у відзиві, зводяться до того, що стороною позивача в обґрунтування свого позову, не надано жодних належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 в період з 30.04.2015 року по 29.04.2020 року використовувалась земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що ОСОБА_2 в період з 27.08.2020 року по 21.07.2021 року вказана земельна ділянка використовувалася без належних правовстановлюючих документів. Вказує, що дійсно, 29.04.2015 року строк дії договору оренди №2491 закінчився. ОСОБА_1 не ініціювалися дії щодо поновлення такого договору, оскільки земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також частиною складу-гаражу, який розташований на вказаній земельній ділянці, ОСОБА_1 не користувався та не мав наміру здійснювати будь-якої підприємницької діяльності за вказаною адресою. Звертає увагу, що позивачем по справі не було повідомлено ОСОБА_1 про закінчення договору оренди №2491, позивачем по справі взагалі ініціювалися питання про поновлення такого договору. Також вказує, що договірні відносини між Чернігівською міською радою та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:038:0075, площею 0,0460 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично виникли 27.08.2020 року після винесення Чернігівською міською радою рішення №55/VІІ-47. Також сторона відповідача заявляє про сплив позовної давності в частині позовних вимог, а саме про стягнення з відповідачів грошових коштів за період з 01.01.2016 року по 13.03.2020 року в розмірі 115273,49 грн.

30.01.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив (а.с. 197-201), у якій зазначає, що договором оренди земельної ділянки не передбачено обов`язку повідомляти орендаря про закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки. Також вказує, що у матеріалах справи міститься заява за №526/2021/вх/2-08 від 08.06.2021, з доданими квитанціями про сплату 4545,00 грн. та 7000,00 грн., зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 визнає та згоден з визначеною сумою коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, які підлягають поверненню та фактично просить розтермінувати сплату коштів, та зазначає відповідний графік оплати. Дана заява підтверджує той факт що, ОСОБА_1 не заперечується факт користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою. Сума коштів, яку ОСОБА_1 просить розтермінувати повністю співпадає з сумою безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою 0,0460 га кадастровий номер :01:038:0075 за період з 30.04.2015 по 29.04.2020, яка вказана в листі від 25.01.2021 №34/ІН/2-08. Тобто дана заява, спростовує твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 в період з 2015 по 2020 роки не користувався даною земельною ділянкою. Також зазначає, що своєю заявою №526/2021/вх/2-08 від 08.06.2021 ОСОБА_1 фактично визнає суму коштів як зобов`язання, що обліковується за останнім як несплачені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:038:0075 без правовстановлюючих документів. В свою чергу, Чернігівська міська рада розраховувала отримати зазначені ОСОБА_1 кошти відповідно до графіку, який був визначений останнім самостійно. Вважає, що поданням даної заяви ОСОБА_1 вчинив дії щодо переривання строку позовної давності.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 15:00 год. 12.09.2023 року (а.с. 73).

12.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю ознайомитись з позовною заявою, додатками до неї та підготовкою відзиву по справі (а.с. 79).

Ухвалою суду від 12.09.2023 року розгляд справи відкладено на 09.10.2023 року на 11:00 год., про що повідомлено представника позивача, відповідача ОСОБА_1 під розписку. Також відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повідомити відповідача ОСОБА_2 про наступну дату судового засідання (а.с. 80).

04.10.2023 року від представника відповідачів адвоката Кравченка В.В., до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомлення із матеріалами справи (а.с.81-84).

Ухвалою суду від 09.10.2023 року розгляд справи відкладено на 25.10.2023 року на 16:00 год., про що повідомлено учасників справи (а.с. 92, 93, 94, 95).

20.10.2023 року від представника відповідачів адвоката Кравченка В.В., до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю 25.10.2023 року починаючи з 13 год. 30 хв. у якості захисника по кримінальній справі у Чернігівському апеляційному суді та починаючи з 15 год. 45 хв. по справі про адміністративне правопорушення у Броварському міськрайонному суді Київської області (а.с. 96-99).

Розгляд справи відкладено на 31.01.2024 року на 16:00 год., про що повідомлено учасників справи (а.с. 105, 106, 107, 108).

29.01.2024 року від представника відповідачів адвоката Кравченка В.В., до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю 31.01.2024 року починаючи з 13 год. 48 хв. у якості захисника по справі про адміністративне правопорушення у Дніпровському районному суді м. Києва (а.с. 192-195).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №319789719 у власності ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №4210 від 04.10.2004, перебував об`єкт нерухомого майна (а.с. 13).

Об`єкт нерухомості за вказаною адресою розміщено на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, яка сформована та зареєстрована 22.04.2005 (а.с 39).

Цільове призначення вказаної земельної ділянки 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», що вбачається з витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 14).

12.04.2005 рішенням Чернігівської міської ради шістнадцятої сесії четвертого скликання «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 було передано в короткострокову оренду, земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:038:0075, строком на 5 років (а.с. 15, 18-19).

18.03.2010 на ім`я міського голови від ОСОБА_1 надійшла заява з додатками щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки №2491 від 12.04.2005, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Пунктом 63 рішення Чернігівської міської ради 49 сесії 5 скликання від 29.04.2010 ОСОБА_1 було продовжено договір оренди земельної ділянки №2491 з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, за адресою АДРЕСА_1 строком на 5 років (а.с. 17).

29.04.2015 строк дії договору оренди №2491 закінчився та не поновлювався. Заходи оформлення земельної ділянки у користування ОСОБА_1 не вживались. Відтак, земельна ділянка в період з 29.04.2015 по 30.04.2020 використовувалась без правовстановлюючих документів.

Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради ОСОБА_1 направлялись листи 25.01.2021 №34/ІН/2-08 та 11.08.2022 264/ІН/2-08 про повернення коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів (а.с. 20-21, 22-23).

28.05.2021 до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від ОСОБА_1 надійшла заява за №526/2021/вх/2-08 від 08.06.2021, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 на лист від 25.01.2021 №34/ІН/2-08 з питання сплати збережених коштів повідомляє про свою згоду з визначеною сумою боргу, але у зв`язку з тяжким матеріальним становищем ведення господарської діяльності сплату коштів на загальну суму 138273,49 грн. забезпечить з черговістю щомісячних платежів протягом травня 2021 року квітня 2022 року. До вказаної заяви ОСОБА_1 додано копії банківських квитанцій про сплату 4545,00 грн. та 7000,00 грн. (а.с. 24- 24 на звороті).

Однак, в подальшому ОСОБА_1 не виконані зобов`язання щодо здійснення платежів на повернення коштів Чернігівській міській раді за користування земельною ділянкою відповідно до графіку погашення, який був самостійно визначений ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області листом від 10.09.2020 №2509/9/25-01-53-05 надано інформацію на запит управління земельних ресурсів щодо декларування ОСОБА_1 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за 2016-2020 роки орендної плати, зокрема податкові декларації з орендної плати за землю з фізичних осіб протягом 2016-2020 років ОСОБА_1 не подавались (а.с. 34).

Земельна ділянка загальною площею 0,0460 га кадастровий номер :01:038:0075 за адресою АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової та громадської забудови, що вбачається з витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 14).

Відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 30.01.2015 року 47 сесії 6 скликання «Про місцеві податки» та додатку №4 до нього,а саме п. 13.5.5 оренда плата за землі житлової та громадської забудови становила на рівні 4% нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки. Тому обчислення збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за рахунок Чернігівської міської ради (власника земельної ділянки) при використанні ОСОБА_1 здійснювалось у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки (а.с. 52-66).

Також, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №207942405 від 30.04.2020, право власності ОСОБА_1 припинено 30.04.2020 року на підставі договору дарування нежилого приміщення, зареєстрованого в реєстрі за №381. Власником нежилого приміщення, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 30).

30.04.2020 нежитлове приміщення, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0460 га (кадастровий номер :01:038:0075) за адресою АДРЕСА_1 перейшло у власність ОСОБА_2 на підставі договору дарування нежилого приміщення, який зареєстрований в реєстрі за №38 (а.с. 28-29).

18.06.2020 на ім`я міського голови від ОСОБА_3 надійшла заява про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Пунктом 12 рішення Чернігівської міської ради від 27.08.2020 №55/VII-47 ОСОБА_2 передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування частини складу-гаража) строком до 27.08.2025 та встановлено розмір орендної плати на рівні 12 % нормативної грошової оцінки (а.с. 36).

22.07.2021 року між Чернігівською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди №4659 земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:038:0075 (а.с. 40-41).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області листом від 12.03.2021 №3222/6/25-01-24-06 на запит Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради надано інформацію щодо декларування ОСОБА_2 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за 2020-2021 роки орендної плати, зокрема податкові декларації з орендної плати за землю з фізичних осіб протягом 2020-2021 років ОСОБА_2 не подавались (а.с. 35).

Земельна ділянка загальною площею 0,0460 га кадастровий номер :01:038:0075 за адресою АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової та громадської забудови, що вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.07.2020 (а.с. 33).

Відповідно до п. 12 рішення Чернігівської міської ради від 27.08.2020 №55/VII-47 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» розмір орендної плати становив на рівні 12% нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки. Тому обчислення збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за рахунок Чернігівської міської ради (власника земельної ділянки) при використанні ОСОБА_2 здійснювалось у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки (а.с. 36).

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповіднодо закону.

Аналогічний припис міститься в ст.1 Земельного кодексу України (ЗК України), яка вказує, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із ст.ст. 83, 84 ЗК України землі, які, належать на праві власності територіальним громадам сіл, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім державної та приватної власності.

Орган місцевого самоврядування, згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції міських рад відноситься питання регулювання земельних відносин.

Згідно з п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 зазначеного Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 цього Закону, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земляні і природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що, до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на підставі договору оренди земельної ділянки.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах (№ 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20).).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Про це, зокрема, зазначено у висновку, сформульованому Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15.

Такі ж правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №629/4628/16-ц.

Відповідач ОСОБА_1 з 30.04.2015 року по 29.04.2020 року включно, а відповідач ОСОБА_2 з 27.08.2020 по 21.07.2021 року включно використовували земельну ділянку, загальною площею 0,0460 га кадастровий номер :01:038:0075 за адресою АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачували, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного їм об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, предметом позову в цій справі є стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Відповідачі, як фактичні користувачі земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали сплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України з метою визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше, ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок у м. Чернігові розраховується згідно Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста станом на 01.01.2010 року, розробленої Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто», затвердженою рішенням 7 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 31 березня 2011 року.

Рішенням Чернігівської міської ради від 31.03.2011 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова за станом на 01.01.2010» (7 сесія 6 скликання), яке набрало чинності з 06.04.2011 року, встановлено, що розрахунок розміру податку на землю та орендної плати проводиться відповідно до грошової оцінки земель різного функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон.

Рішення набуло чинності з 06.04.2011 з моменту його оприлюднення в друкованому видані газеті «Чернігівські Відомості» №14 (1048) від 06.04.2011 року, стор.20 (а.с. 51).

Рішення Чернігівської міської ради від 31 березня 2011 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова за станом на 01.01.2010» (7 сесія 6 скликання), втратило чинність з 1 січня 2018 року у зв`язку з набуттям чинності рішення Чернігівської міської ради від 26 січня 2017 року №15/VII-18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова».

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не оформили належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період 30.04.2015 по 21.07.2021, не сплачували в повній мірі плату за землю за користування земельною ділянкою площею 0,0460 га, по АДРЕСА_1 , у встановленому законодавчими актами розмірі. В період з 30.04.2015 по 21.07.2021 право на земельну ділянку не було зареєстровано за будь-якими юридичними чи фізичними особами на дану земельну ділянку та з урахуванням статей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебуває у власності територіальної громади міста Чернігова, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зберегли за рахунок Чернігівської міської ради як власника земельної ділянки кошти за користування земельною ділянкою. Не сплачуючи кошти за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тим самим збільшили вартість власного майна, а Чернігівська міська рада втратила належне їй майно (кошти).

Згідно розрахунку позивача, не спростованого відповідачами, який наведено у позовній заяві, загальна сума коштів, безпідставно набутих відповідачами, складає 198567,89 грн. (115273,49 грн. ОСОБА_1 , 83294,40 грн. ОСОБА_2 ) (а.с. 1-8).

Проте, пунктом 52-4 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі за період з 30.04.2015 року по 29.02.2020 року включно та за період з 01.04.2020 року по 29.04.2020 року включно у розмірі 112711,86 грн. (115273,49 грн. 2561,63 грн. = 112711,86 грн.), а з відповідача ОСОБА_2 за період з 27.08.2020 по 21.07.2021 року у розмірі 83294,40 грн.

В свою чергу, представником відповідачів у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів грошових коштів за період з 01.01.2016 року по 13.03.2020 року.

З приводу даного клопотання суд зазначає наступне.

У ЦК України позовну давність визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

Відповідні зміни внесені постановою КМ № 1423 від 23.12.2022 р. до розпорядження від 25.03.2020 р. № 338 «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» і постанови від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони набули чинності 27.12.2022.

Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України постановою КМ № 651 від 27.06.2023 року.

Відтак, строки, визначені, ст. ст.257, 258 ЦК України, були продовжені на строк дії карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

До того ж, статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Встановлено, що 28.05.2021 від ОСОБА_1 на адресу позивача надійшла заява за №526/2021/вх/2-08 від 08.06.2021 з доданими квитанціями про сплату 4545,00 грн. та 7000,00 грн., чим він фактично визнав суму коштів як зобов`язання, що обліковується за ним як несплачені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:038:0075 площею 0,0460 га, за адресою АДРЕСА_1 , що є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи наведене, клопотання сторони відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. (а.с. 9), які відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 139, 141, 158, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Чернігівської міської ради (адреса: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, код в ) за реквізитами: код платежу 24062200, рахунок UA0025739, отримувач ГУК у Чернігів.обл/тг м. Чернігів, , банк Казначейство України (ел.адм.подат), кошти у розмірі 112711 (сто дванадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Чернігівської міської ради (адреса: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, код в ) за реквізитами: код платежу 24062200, рахунок UA0025739, отримувач ГУК у Чернігів.обл/тг м. Чернігів, , банк Казначейство України (ел.адм.подат), кошти у розмірі 83294 (вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто чотири) гривні 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Чернігівської міської ради (адреса: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, одержувач: виконавчий комітет міської ради, , UA0023318, банк Казначейство України (ел.адм.подат), витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко