Справа № 754/9255/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

з секретарем судового засідання - Сарнавським М.О.

за участі представника відповідача - Сороновича А.А.

представника позивача - Мініна С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву подану представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Соронович А.А. про перегляд заочного рішення суду від 30.10.2023 року по цивільній справі за позовними вимогами Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 адвокат Соронович А.А. який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у якій просить скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2023 року, ухвалене за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду. Разом із заявою про перегляд заочного рішення від представника відподача надійшла заява про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Мотивуючи подану заяву, представник відповідача зазначає, що Відповідач тривалий час проживає за межами України, через що він не мав змоги отримати ні ухвалу про відкриття провадження, ні позовну заяву, а тому відповідно не мав можливості захистити свої права та інтереси, а саме: взяти участь у судовому засіданні, подати відзив на позовну заяву разом з доказами або заперечення щодо порядку вирішення справи. Відповідем не було отримано також і рішення суду, у зв`язку з чим, він не мав змоги подати заяву про перегляд заочного рішення у передбачений законом строк. Згідно з матеріалами даної справи вся кореспонденція від суду на ім`я Відповідача направлялася за адресою АДРЕСА_1 , за якою він не проживає, у зв`язку з чим листи повертались до суду без вручення за закінченням терміну зберігання, що підтверджено також актами про неможливість вручення поштового відправлення, що міститься у матеріалах справи. Про існування вказаного рішення Відповідач дізнався лише коли він не зміг розпорядитись належним йому майном у зв`язку з тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. після відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа № 754/9255/23, виданого Деснянським районним судом міста Києва 11.04.2023, було накладено на нього арешт. Після виявлення вказаних обставин Вілповідач невідкладно звернувся за правничою допомогою до адвоката, що підтверджується відповідним договором від 19.07.2024, якому у свою чергу вдалось ознайомитись з матеріалами справи, в тому числі і з оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.10.2023 у справі № 754/9255/23, лише 22.07.2024. За таких обставин через відсутність інформації щодо наявності заочного рішення, яким задоволено позовні вимоги, пред`явлені до Відповідача, він об`єктивно з незалежних від нього причин, які є поважними, не мав можливості подати до суду у визначений законом строк заяву про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного представник ОСОБА_3 просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30.10.2023.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2024 подану представником відповідача заяву про перегляд заочного рішення прийнято, поновлено строки на подання цієї заяви та призначено розгляд заяви.

31.07.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Сороновича А.А. надійшло до суду клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 01.08.2024 року клопотання представника відповідача задоволено, зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

01.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зняття арешту з майна.

В судовому засіданні 09.08.2024 ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання представнику відповідача - адвокату Сороновичу А.А. було повернуто клопотання про зняття арешту з майна, оскільки таке клопотання не може вирішуватися судом по суті в рамках розгляду заяви про скасування заочного рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю підтримав свою заяву про скасування заочного рішення та просив його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви представника відповідача про скасуваня заочного рішення мотивуючи це тим, що останній штамп у закордонному паспорті про перебування відповідача за кордоном датується 16.02.2023 року. Крім того, стороною відповідача не надано суду жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, зважаючи на наведену позицію представника відповідача, а також вказані положення процесуального закону, підстав для відкладення розгляду заяви або обставин які унеможливлюють його проведення не встановлено.

Вислухавши позицію представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд здійснюваввся у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, пакет документів (позовна заяві з додатками, ухвала про відкриття провадження) надсилалися відповідачу на його адресу реєстрації.

Відповідно до положень частини 6,7,8,11 статті 128 ЦПК України,судова повістка,а у випадках,встановлених цим Кодексом,разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи,у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку,якщо така адреса відсутня,або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1)юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно інформаційного витягу № 96015501 від 10.07.2023 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, судові повістки виклики разом із розписками рекомендованими листами з повідомленнями про вручення скеровувались на адресу місця реєстрації відповідача, однак такі були повернуті на адресу суду із довідками поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «із закінченням терміну зберігання» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Такі дії сторони можуть свідчити про умисне неотримання судової повістки. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.

Наведене свідчить про те, що про існування у провадженні Деснянського районного суду м. Києва цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - останній міг дізнатись до ухвалення відповідного рішення судом. Натомість, своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позов або ж подачу заяви про розгляд справи за його відсутності чи зверненням з клопотанням про перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження із викликом (повідомленням) сторін, відкладення судового засідання, тощо, відповідач не скористався.

Як наведено вище, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох наведених вище обставин.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч. ч. 1-4 ст.12, ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ (заяви про перегляд заочного рішення), є також доведення та належне обґрунтування відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена представником відповідача, оскільки усі твердження заявника щодо обґрунтованості заявлених вимог фактично зводяться до того, що відповідач тривалий час проживає за межами Украаїни,через що він мав змоги отримати ні ухвалу суду про відкриття провадження, ні позовну заяву, подати відзив на позовну заяву, у свою чергу, доводи представника відповідача щодо неотримання стороною повідомлення про наявність заборгованості не підкріплені жодними доказами. Крім того, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення суду не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

Відповідно до положень ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Наведені вище доводи та мотиви вказують на те, що відповідач не навів належних обставин, які вказують на наявність законних підстав для скасування заочного рішення у справі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

За положеннями ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характері діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення заяви про перегляд заочного рішення у вигляді зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2 по стягненню із ОСОБА_3 повинні бути скасовані у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про скасувавння заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст.158, 260, 287, 288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення заяви про перегляд заочного рішення суду у вигляді зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2 по стягненню з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) грошових сум за виконавчим листом №754/9255/23, виданим Деснянським районним судом міста Києва 11.04.2023 року, та виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Копію ухвали направити для відома приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Малковій Марії Вікторівні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Панченко