КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний №369/2108/23
УХВАЛА

12 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., перевірив на відповідність вимогам ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ спільного майна, -

установив:

протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року, повернуто зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ АБ «Укргазбанк» про поділ майна подружжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, пропустивши строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена протокольно 20 травня 2024 року, за участі ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_4 , а також за участі ОСОБА_1 .

Останнім днем для подачі апеляційної скарги в розумінні ст. 354 ЦПК України було 04 червня 2024 року, тобто протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через представника ОСОБА_3 лише 13 вересня 2024 року, що підтверджується відтиском на конверті, адресованому Київському апеляційному суду, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши про те, що з протоколом судового засідання представник відповідача ознайомився 04 вересня 2024 року (вищезазначене також підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи).

Разом з цим, вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме ознайомлення з протоколом судового засідання представником відповідача 04 вересня 2024 року, є неповажними, оскільки сам відповідач був присутній в судовому засіданні 20 травня 2024 року, знав про результат прийнятого рішення, міг звернутися за правовою допомогою завчасно, та подати апеляційну скаргу у строк встановлений Законом.

Враховуючи те що під час проголошення протокольної ухвали 20 травня 2024 року ОСОБА_1 був присутній, та знав про результат прийнятого рішення, саме з цього часу почав підраховуватися строк на апеляційне оскарження, який сплинув 04 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У разі пропуску строку звернення до суду, особі належить обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 ЦПК України.

Крім цього, апеляційна скарга ОСОБА_1 , не оплачена судовим збором.

Відповідно до п. 1.9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, поданої фізичною особою, судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028 грн.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 605,60 грн. (3028 х 0,2).

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Оскільки ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження, а зазначені його представником підстави для поновлення такого строку визнано неповажними, та не сплатив судовий збір, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Неусунення недоліків є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.П. Приходько