Справа № 344/9250/24
Провадження № 2-о/344/260/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лисичанськ, Луганської обл. помер батько заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Під час евакуації з тимчасово окупованого м. Сєвєродонецьк, батько, будучи важкохворим, потрапив до медичного закладу, який знаходиться у м. Лисичанськ, де і помер природною смертю. Однак жодних підтверджуючих документів факту смерті ОСОБА_2 ані українськими органами, ані окупаційною владою видано не було. Тіло батька поховав знайомий заявника, який і повідомив у телефонному режимі про смерть та надіслав фото з місця поховання. Письмове свідчення від знайомого отримати не можливо, оскільки його місце розташування на даний момент не відоме. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву, надав пояснення суду, що батьки відмовлялись виїжджати з окупованої території, захворіли на ковід, батько помер, поховав знайомий, всюди були обстріли, поховали в межах міста, матір забрали друзі в Естонію, документи збереглись в лікарні на окупованій території.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заперечень щодо заяви суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована РФ, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Згідно з п. 1 р. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлені наступні обставини.

Факт родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 .

До матеріалів заяви долучені фотокопії з місця поховання ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

У рішенні суду зазначається: відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Заявником в судовому засіданні повідомлено про відсутність жодних підтверджуючих документів факту смерті ОСОБА_2 виданих українськими органами, та окупаційною владою. Повідомлено в судовому засіданні про те, що документи батька знаходяться в лікарні на окупованій території.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 21.04.2022 року № 2217-1Х тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Заявник просить встановити факт, що його батько був громадянином України та помер на тимчасово окупованій території України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення щодо смерті особи в певний час, в певному місці, але не щодо належності до громадянства України.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України. Однак, встановлення громадянства у порядку, визначеному ст. 317 ЦПК України не здійснюється. Таким чином, у відповідній частині заява позбавлена правових підстав і підлягає частковому задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд , -

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити частково;

встановити факт смерті ОСОБА_2 16/05/2022 р. в м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області ( ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Первомайськ Алчевського району Луганської області);

в іншій частині заяви відмовити;

допустити негайне виконання цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.