БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4728/23
провадження № 2/361/1034/24
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Іванової К.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У червні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 лютого 2023 року у період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на електричному самокаті, без реєстраційного номера, здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Сеат Леон» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила вимоги розділу 6.6 ПДР України. Належний позивачу транспортний засіб застрахований в ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу № ЕР від 04 лютого 2023 року. Внаслідок даного зіткнення транспортний засіб «Сеат Леон» зазнав механічних пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2023 року у справі № 361/2003/23 ОСОБА_2 , матір неповнолітньої ОСОБА_3 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Позивач звернулася до страховика та МТСБУ з письмовим повідомлення про настання страхового випадку. Однак, 20 квітня 2023 року МТСБУ відмовило у відшкодуванні завданої шкоди з підстав того, що електричний самокат, без номерного знаку, яким керувала неповнолітня ОСОБА_3 , не вважається транспортним засобом, який підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Страховик ПАТ «СК «ПЗУ Україна» також у відшкодуванні шкоди позивачу відмовило з наведених вище підстав. Вартість відновлювальних робіт належного позивачу транспортного засобу становить 32 649,01 грн. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача майнову шкоду у розмірі 32 649,01 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, посилаючись на те, що внаслідок даної події остання отримала негативні емоції та переживання з приводу пошкодження її автомобіля й не мала можливості належним чином користуватися своїм транспортним засобом, що порушило звичний спосіб життя позивача та призвело до необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації життя, що спричинило погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася. До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_4 направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час повідомлена належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом.

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Сеат Леон», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 20-21).

Зі змісту постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від

07 квітня 2023 року у справі № 361/2003/23 вбачається, що 19 лютого 2023 року у період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. по вул. Київська, 302 в м. Бровари Київської області, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на електричному самокаті здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Сеат Леон» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила вимоги розділу 6.6 ПДР України. Враховуючи те, що ОСОБА_3 не досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, тому її мати ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням (а.с. 26).

Із матеріалів справи вбачається, що на час виникнення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сеат Леон», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована на підставі полісу № ЕР від 04 лютого 2023 року у ПАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 19).

Так, судом з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та МТСБУ із відповідними заявами про виплату страхового відшкодування внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди

Однак, як вбачається з листів МТСБУ від 20 квітня 2023 року та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» від 27 квітня 2023 року, позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що електричний самокат, без номерного знаку, яким керувала неповнолітня ОСОБА_3 , не вважається транспортним засобом, який підпадає під ознаки, зазначені у п. 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу (а.с. 22-24).

З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Сеат Леон», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Інтерциклон». Згідно рахунку № ІВР0000178 від 28 лютого 2023 року, вартість відновлювальних робіт становила 32 649,01 грн. (а.с. 25).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідність ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проаналізувавши вищевказану норму чинного законодавства, суд вважає, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

У ч. 3 ст. 1179 ЦК України закріплено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Таким чином, враховуючи те, що винними діями неповнолітньої ОСОБА_3 майну позивача завдано матеріального збитку, й те, що постановою суду її мати -

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто вину доведено, з урахуванням того, що суму завданого збитку на користь позивача ОСОБА_1 страховиком не сплачено,суд вважає за необхідне стягнути із останньої майнову шкоду у розмірі 32 649,01 грн.

Що ж до вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то за змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що внаслідок пошкодження рухомого майна позивач зазнала стресу й переживань щодо відновлення транспортного засобу та була позбавлена можливості ним користуватися, а також те, що відповідачем не вживалося жодних дій щодо добровільного відшкодування завданих збитків та ремонту авто, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Щодо судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за позовну вимогу щодо стягнення майнової шкоди сплатила 1073 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією № від 17 травня 2023 (а.с. 8).

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, й те, що позовні вимоги в цій частині задоволено повністю, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 22, 999, 1166, 1167, 1179, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 32 649 (тридцять дві тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень 1 копійку та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН