Справа № 700/130/24
Провадження № 2-др/700/4/24

14 травня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О. представника позивача: адвоката Лабика Р.Р., представника третьої особи: адвоката Цвєтінського С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі № 700/130/24, провадження № 2/700/136/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 ) представник позивача: адвокат Лабик Руслан Романович ( місцезнаходження: вул. Сахарова, 33 офіс 501 м. Львів) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (місцезнаходження: проспект Моторобудівників, 34 м. Запоріжжя) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 ,
Представник позивачів адвокат Лабик Р.Р. в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат. Заява мотивована тим, що 01.05.2024 року Лисянським районним судом Черкаської області позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 представник позивача: адвокат Лабик Руслан Романович до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 задоволено частково. Витрати на правову допомогу судом не стягувались, а відтак на підставі поданих суду доказів, просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 3750,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_2 18 750,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_3 42 500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні представник заявників ОСОБА_5 вимоги заяви підтримав з викладених підстав.
Представник третьої особи ОСОБА_6 заперечував повністю проти задоволення заяви вказуючи на непідтвердження та необгрнутованість витрат на правничу допомогу, значно завищений їх розмір.
Заслухавши учасників судоого розгляду, розглянувши матеріали справи, зокрема у системі «Електронний суд», суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю та суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені в установленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.
Суд, враховує, що визначення обсягу доказової бази, в тому числі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, є безпосереднім правом кожного учасника справи, а вирішення питання щодо належності, допустимості, достовірності та достатності таких доказів належить до компетенції суду під час розгляду заяви щодо розподілу судових витрат по суті.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною докази та надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
В матеріалах справи є три договори про надання професійної правничої допомоги за №№ 24/01/24/01, 24/01/24/02 та 24/01/24/03 від 24.01.2024 року, укладені між адвокатом Лабиком Р.Р. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких передбачено, що вартість правничої допомоги адвоката становить 4 000 грн. за одну годину. В той же час, процент від стягуваної суми, є надто завищеним тане відповідає принципам розумності та справедливості з урахуванням складності справи, кількості судових засідань та виконаної роботи.
Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надану правничу допомогу зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивачів є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково та стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь позивачів по п`ять тисяч гривень витрат на правничу допомогу кожному.
Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст. ст. 133, 134, 141, 142, 246, 263, 270 ЦПК України, суд
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРЕДО" (Ідентифікаційний код юридичної особи - 13622789) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) 5 000 грн. (п`ять тисяч) витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРЕДО" (Ідентифікаційний код юридичної особи - 13622789) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП - НОМЕР_2 ): 5 000 грн. (п`ять тисяч) витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРЕДО" (Ідентифікаційний код юридичної особи - 13622789) на користь ОСОБА_9 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) 5 000 грн. (п`ять тисяч) витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2024 року.

Суддя С. Д. Пічкур