Справа № 553/471/22
Провадження № 2/553/74/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю представника відповідачів - адвоката Фесенко Ю.О.,

представника третьої особи- адвоката Степаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про скасування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про визнання шлюбу припиненим, встановлення факту проживання сім`єю, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення особистої власності на майно, визнання права на частину майна,

УХВАЛИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вищезазначена справа.

Ухвалою суду від 23.09.2024 у зв`язку із наявністю в діях представника позивача адвоката Нескородя В.М. ознак неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами (повторна неявка в удове засідання без поважних причин та подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин) до представника позивача адвоката Нескородя В.М. застосовані заходи процесуального примусу в виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908,40 грн. на користь Державної судової адміністрації України.

04.10.2024 від представника позивача адвоката Нескородя В.М. до суду надійшла заява про надання пояснень та скасування ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2024, у якій представник позивача зазначив, що клопотання про визнання явки відповідача ОСОБА_4 обов`язковою він направив до суду в порядку реалізації права учасника процесу на подання тих чи інших клопотань, яке передбачене ст. 49 ЦПК України. Саме в письмовому вигляді такого клопотання в матеріалах справи не було. Метою даного клопотання було акцентування уваги суду (як на думку Позивача), що відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживали разом починаючи з 2010 року і що в них не було фактичних шлюбних відносин. Тому жодних зловживань з його сторони як представника в даній справі він не мав на меті допускати, а в судове засідання не з`явився у зв`язку із зайнятістю, зазначивши клопотання про розгляд справи 23.09.2024 без його участі та участі позивача у клопотанні про визнання явки відповідача обов`язковою. Враховуючи викладене, представник позивача просить врахувати його пояснення, що жодної мети зловживання своїми правами він не мав і не має, та просить скасувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, у якій просив визнати поважною причину його неявки у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в засіданні Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП, а також просив розглянути справу без участі позивача та його участі, з урахуванням наявних матеріалів справи та пояснень.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник третьої особа ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви представника позивача щодо скасування ухвали про застосування заходів процесуального примусу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене

порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 30.07.2024 представником позивача адвокатом Нескородем В.М. було заявлене усне клопотання про виклик співвідповідача ОСОБА_4 у судове засідання для отримання пояснень особисто. Протокольною ухвалою суду у задоволенні вказаного клопотання представнику позивача було відмовлено, оскільки явка вказаного відповідача не є обов`язковою. При цьому судом було враховано, що інтереси відповідача ОСОБА_4 представляє у судовому засіданні адвокат Фесенко Ю.О., яка пояснила, що відповідач знаходиться поза межами країни.

Отже, питання щодо визнання явки відповідача ОСОБА_4 обов`язковою було вирішено судом 30.07.2024.

Проте, 23.09.2024 представником позивача адвокатом Нескородем В.М. до суду подана письмова заява про визнання явки в судове засідання та дачі особистих пояснень відповідача ОСОБА_4 , що свідчить про наявність в діях представника позивача ознак зловживання правом.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на різні форми подання клопотання (усна та письмова), оскільки питання щодо визнання явки відповідача ОСОБА_4 обов`язковою вже було вирішено судом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Відповідно, акцентування уваги суду на обставинах, що входять до предмету доказування у справі (за поясненнями представника позивача), шляхом вчинення дій, що мають ознаки зловживання правом, є порушенням процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстави для висновку про безпідставне застосування до представника позивача заходів процесуального примусу відсутні, отже, заява представника позивача адвоката Нескородя В.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись 43, 44, 143, 144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Нескородя Віталія Миколайовича про скасування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу , визначених ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 23.09.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 24.10.2024.

Суддя В.В.Москаленко.