Провадження №2/175/2204/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Того ж дня поточного року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказаний позов було розподілено до провадження судді Бойка О.М.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів за нормою ст.4 ЦПК України.

Ст.175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду. Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України.

В порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивачем не надано жодного обґрунтування та посилання на підтвердження того, що вона разом із дитиною фактично проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Частина 1 статті 28 ЦПК України, на яку посилається позивачка, як підставу звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, містить норму, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Проте, до суду необхідно надати відповідні посилання на докази того, що позивачка разом із дитиною дійсно фактично проживають на території Дніпровського району Дніпропетровської області, а тому вона звертається до суду за своїм місцем фактичним місцем проживання.

Підтвердження цього факту необхідне для визначення належної підсудності суду для розгляду цієї позовної заяви.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Належним підтвердженням цього факту можуть бути відповідні довідки територіальної громади, на території якої проживає позивачка із дитиною, про склад сім`ї та місце проживання.

Тобто, позивачеві необхідно надати до суду довідку яка є посиланням на докази того, що позивачка ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 проживають на території Дніпровського районну Дніпропетровської області.

А тому, відповідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу слід надати суду позовну заяву у новій редакції з урахуванням вимог ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без руху і надати позивачу термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Бойко