П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2024 року місто Київ

справа № 760/5233/22

провадження №22-ц/824/6343/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

позивач - КП «Київтеплоенерго»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 7 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Шереметьєвої Л.А.,

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 1 травня 2018 року надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. До 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надавало ПАТ «Київенерго».

Відповідачка ОСОБА_1 до 24 березня 2021 року була власником квартири АДРЕСА_1 в, яка приєднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідно відповідачка була споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води і відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630, зобов`язана своєчасно сплачувати надані йому позивачем послуги.

Проте, відповідач своєчасно не сплачував вартість спожитих послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води (з 1 травня 2018 року), в результаті чого утворилась заборгованість, а саме за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 95776,25 грн., за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 3523,30 грн., що разом складає 99299,55 грн.

Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 49800 грн., яка складається із заборгованості за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 49800 грн..

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 45728,02 грн.; заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4071,98 грн.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 95776,25 грн.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3523,30 грн., витрати пов'язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 7 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 7484,66 грн. грн. заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води та 113,95 грн.судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подав апеляційну скаргу, в який просив рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача. В іншій частині рішення суду першої інстанції просив залишити без змін. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача вважає, що суд першої інстанції, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, повністю позбавив можливості позивача на захист передбачених законодавством прав, а саме надання додаткових пояснень, клопотань, доказів, що призвело до неповного та всебічного встановлення обставин справи.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не застосовано законодавство, яким регулюються відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, що призвело до порушення норм матеріального права.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_1 не скористалась.

Ухвалою Київського апеляційного суду 27 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_1 до 24 березня 2021 року.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» (видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживача, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 1 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

КП «Київтеплоенерго» на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплатою спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 1 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг) право вимоги яких відступається за цим договором зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті КП «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 6 серпня 2014 року № 111.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період часу до травня 2018 року заборгованість за послуги з централізованого опалення становить 45728,02 грн., а з 1 травня 2018 року - 95776,25 грн.

Заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води до травня 2018 року становить 4071,98 грн., а з 1 травня 2018 року - 3523,30 грн.

Загальна сума за надані послуги станом на травень 2021 року становить 149099,55 грн.

Новою редакцією позову позивач визначив вартість отриманих відповідачем послуг у розмірі 147717,52 грн., який складається з 49800 грн. заборгованості за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та 97917,52 грн. заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з 1 травня 2018 року по березень 2021 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа квартири становить 226,5 кв.м., житлова площа - 78,0 кв.м.

У розрахунку заборгованості, складеного позивачем, зазначено, що опалювальна площа квартири, власником якої по березень 2021 року була ОСОБА_1 , складає 226,5 кв.м.. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру з її загальної площі не опалюється 49,9 кв.м., а саме балкон і тераса розміром відповідно 3,1 кв.м. та 38,5 кв.м., та 2 лоджії: 5,5 кв.м. та 2,8 кв.м.

Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, суд першої інстанції виходив із того, що обов`язок приведення розрахунку заборгованості покладається саме на позивача і докази заборгованості, які є предметом спору, мали бути надані позивачем при поданні нової редакції позову. Заявляючи суму до стягнення з відповідача, позивач у новій редакції позову не обгрунтував ні саму суму, ні порядок проведення нарахування заборгованості, тобто не довів як суму заборгованості, так і порядок її нарахування. З урахуванням цих обставин, та відсутність у суду обов`язку проводити розрахунки заборгованості, не доведення позивачем пред`явлених до відповідача вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Проте, з такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 1 лютого 2016 року по березень 2021 року.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим.

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Установлено, що відповідачка ОСОБА_1 24 березня 2021 року продала квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. З умов договору вбачається, що ОСОБА_1 була власником цієї квартири з 7 березня 2013 року.

Відповідно ОСОБА_1 до відчуження квартири була споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які до 1 травня 2018 року постачало ПАТ «Київенерго» та на даний час постачає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яке на підставі договору цесії набуло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості, яка виникла до 1 травня 2018 року.

Заборгованість ОСОБА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 1 лютого 2016 року по березень 2021 року складає 140232,86 грн. При розрахунку послуги за опалення позивач виходив із опалювальної площі квартири АДРЕСА_2 226,60 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в іншій справи, в який відповідачем є новий власник квартири165 по АДРЕСА_2 , установлено, що відповідно до Технічного паспорта на квартиру з її загальної площі не опалюється 49,9 кв.м., а саме: балкон і тераса розміром відповідно 3,1 кв.м та 38,5 кв.м., та 2 лоджії: 5,5 кв.м. та 2,8 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких заперечень з боку відповідача ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надходило.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість за послуги з централізованого опалення за весь період споживання ОСОБА_1 цих послуг становить 140232,86 грн. (45728,02 грн. + 95776,25 грн. - 1271,41 грн.).

Разом з тим, в апеляційній скарзі позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 45728,02 грн., за спожиті з 1 травня 2018 року по березень 2021 року (включно) послуги з централізованого опалення у розмірі 83644,83 грн.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2134,95 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 3405 грн.

З урахуванням наведене та керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 7 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті за період з 1 лютого 2016 року по березень 2021 року (включно) послуги з централізованого опалення у розмірі 140232,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір в сумі 5539,95 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус