ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3183/24
Провадження № 2/210/1223/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Козіної В.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що 16.12.2005 року позивач зареєстрував з відповідачем ОСОБА_2 .. В період шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини між сторонами припинено з серпня 2018 року та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом від 14.09.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_5 . Судовим наказом від 16.08.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 15.08.2023 року на утримання доньки ОСОБА_6 , до її повноліття, на ім`я одержувача аліментів матері дитини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

На момент стягнення судом не взято до уваги, що на утриманні позивача вже була донька ОСОБА_4 на утриманні якої судовим наказом від 14.09.2021 року стягнуто аліменти.

На сьогодні позивач вже не є військовослужбовцем, як зазначено у наказі, він втратив будь-який вид заробітку (доходу), так як у провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 , який обвинувачується за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України. Позивач тримається під вартою на підстави ухвали слідчого судді від 26.01.2024 року.

Таким чином, у позивача змінився матеріальний стан, відсутній будь-який заробіток, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Тому, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом від 14.09.2021 року, справа 216/5423/21, Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позивача, з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 ; зменшити розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом від 16.08.2023 року, справа 215/4607/23, Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позивача, з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_6 .

До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Обставини викладені вірно, визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення не надавала.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.09.2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Негайно стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в межах суми платежу за один місяць. Стягнення аліментів розпочати з 25 серпня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 227 (двісті двадцять сім) гривень (а.с. 21).

Постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркушиною В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу №216/5423/21, виданого 14.09.2021 року Центрально-Міським судом (а.с. 18).

16.08.2023 року судовим наказом Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце роботи: військовослужбовець, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 15.08.2023 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до її повноліття на ім`я одержувача аліментів матері дитини ОСОБА_3 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави 268,40 грн. судового збору, (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої скуби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченко В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу №215/4607/23, виданого 16.08.2023 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу (а.с. 30).

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 , який обвинувачується за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою від 22.03.2024 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні. На момент звернення справа не розглянута. Обвинувачений тримається під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 26.01.2024 року, на підставі ухвали від 15.05.2024 року стосовно ОСОБА_1 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 13.07.2024 року (а.с. 35).

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведене вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13.

За змістом ст.182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в нього після винесення судового наказу від 14.09.2021 року змінився сімейний стан, - на його утриманні з`явилась ще одна дитина, на яку стягнуто аліменти в розмірі 1/4 заробітку судовим наказом від 16.08.2023 року.

Проте, на думку суду, позивачем не доведено належними засобами доказування виключні обставини щодо неможливості здійснення виплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у раніше визначеному судом розмірі, з огляду на наступне.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті суд зазначає, що зміна сімейного стану позивача - наявність на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

У постанові від 17.09.2024 року у справі № №133/548/24 Верховний Суд вказує на те, що окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Так, з наявних у справі доказів вбачається, що позивач наразі є обвинуваченим у кримінальному провадженні та перебуває під вартою.

Однак, будь-яких доказів, які б свідчили про дійсне погіршення матеріального стану позивача, останнім до суду не надано.

Таким чином, вказана обставина не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

Отже, позивачем не доведено, що сплата аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі ставить його у складне матеріальне становище, а його дохід після сплати аліментів є недостатнім для власного утримання.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 141, 180-184, 192 СК України, ст. ст.76-81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 17 грудня 2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко