Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника адвоката Шохи С.І., представника відповідача адвоката Тричинець Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Шоха Світлана Іванівна, до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та обставин справи.

01.08.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просять суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 2 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили /т.1, а.с.1-70/.

Позов мотивований тим, що позивачі своєчасно не подали в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, оскільки з 2020 році у світі почалася пандемія, нотаріусам було рекомендовано призупинити особистий прийом громадян; спадкодавець помер на території російської федерації, що ускладнило отримання інформації про смерть особи; ОСОБА_1 у жовтні 2021 року зазнала травми (перелом нижньої кінцівки) та протягом 2021-2022 року не мала можливості вільно пересуватись, а ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_1 у м. Києві за місцем їх фактичного проживання; у 2022 році на території України введено воєнний стан, що перешкоджало позивачам у вирішенні питань щодо прийняття спадщини.

07.11.2023 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду відзив на позовну заяву /т.1, а.с.122-128/, який мотивований тим, що причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилаються позивачі, не є пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами та не можуть бути підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Шестимісячний строк на подання позивачами заяви про прийняття спадщини сплив 06.02.2022 року, але лише через 14 місяців, саме: 24.04.2023 року одна з позивачів звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Сама по собі наявність хвороби у спадкоємця не може бути достатньою підставою для встановлення строку на прийняття спадщини. Позивачка ОСОБА_1 ні протягом 6-місячного строку, ні протягом наступного року (аж до квітня 2023 року) з дня смерті чоловіка до нотаріуса із заявами не зверталась, а відповідну заяву нотаріусу надіслала лише через 1 рік і 2 місяці після закінчення строків на прийняття спадщини. Відповідачка ОСОБА_2 з моменту відкриття спадщини за батьком взагалі не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже і не має права на відповідний позов. Посилання позивачів як на безумовну підставу поважності пропуску строків на прийняття спадщини на введені карантинні обмеження теж не заслуговують на увагу, оскільки після 31.08.2020 року в Україні прийнято ряд нормативних актів, щодо пом`якшують карантинних обмежень, згідно яких у позивачів не було жодних об`єктивних перешкод у 2021-2022 роках для звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Посилання позивачів, як на підставу позову пропуску строків прийняття ними спадщини у зв`язку з введенням у країні військового стану також є голослівними, оскільки ці обставини існують й досі, але не перешкоджали позивачці ОСОБА_1 звернутись до нотаріуса із відповідною заявою у квітні 2023 року. Крім цього, відповідачу відомо, що позивачка ОСОБА_2 після початку війни з лютого 2022 року проживала в м. Ужгороді зі своєю донькою, виготовляла паспорти громадянина України, внутрішні для виїзду за кордон і повернулась до Києва лише 27.09.2022 року. Враховуючи вище викладене, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

21.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду відповідь на відзив /т.1, а.с.132-138/, в якому вказує, що доводи, викладені у відзиві, не спростовують доводів позовної заяви, не ґрунтуються на матеріалах справи, та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. ОСОБА_2 17.03.2022 посвідчила у приватного нотаріуса Гулянич Т.М. заяву про прийняття спадщини та намагалась вручити таку заяву приватному нотаріусу Рак О.І, яка від її прийняття відмовилась. В подальшому заява від 17.03.2022 року неодноразово направлялась приватному нотаріусу Рак О.І. поштовими відправленнями та поверталась ОСОБА_2 без вручення. Аналогічна ситуація була і з кореспонденцією від ОСОБА_1 .

Заяви (клопотання) учасників справи.

25.09.2023, 04.10.2023,12.10.2023, 23.10.2023, 06.11.2023 представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подані до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивачів та їх представника, справу просила призначити до судового розгляду /т.1, а.с.84-87, 89-92, 96-99, 104-106, 115-117/.

12.10.2023 року позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подано до суду клопотання, кожною окремо, про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити /т.1, а.с.94-95/.

17.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи /т.1, а.с.100-101/.

18.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про долучення доказів /т.1, а.с.102-103/.

23.10.2023, 24.10.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення підготовчого судового засідання /т.1, а.с.107-110/.

25.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи /т.1, а.с.112-114/.

07.11.2023 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про свідків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /т.1, а.с.118-121/.

09.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подані до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи /т.1, а.с.130-131, 139-150/.

28.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутності сторони відповідача /т.1, а.с.151-153/.

29.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шоха С.І. подано до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивачів та їх представника, просить суд призначити справу до судового розгляду /т.1, а.с.158-162/.

29.11.2023 року канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив поданий представником позивачів адвокатом Шохою С.І. засобом поштового зв`язку 22.11.2023 року, в якому міститься клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, клопотання про виклик свідка /т.1, а.с. 163-184/.

29.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про вирішення її заяви про виклик свідка /т.1, а.с.185-187/.

10.12.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи /т.1, а.с.188-189/.

11.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи /т.1, а.с.190-192/.

19.01.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про відмову від допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 204-211/.

23.02.2023 через канцелярію суду представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_2 /т.1, а.с.222-231/.

18.03.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 234-237/.

19.03.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 232-233/.

16.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості завершити питання мирного врегулювання спору /т.2, а.с.24-26/.

16.04.2024 року, 25.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяви про продовження розгляду справи у зв`язку з неможливістю укладання мирової угоди, а також клопотання про задання технічного запису судових засідань /т.2, а.с.3-23, а.с.28-30, а.с.31-34/.

09.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано копії повторної заяви позивача ОСОБА_1 від 29.03.2023, адресованої «Тим, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8 та виділення частки у спільному майні подружжя, а також листа відмови приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. № 14 від 24.04.2023 року, оформлені належним чином /т.2, а.с.37-45/.

10.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду письмову промову для дебатів /т.2, а.с.46-55/.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 року справу передано на розгляд на судді Голяні О.В./т.1, а.с. 72/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Повідомлено відповідача ОСОБА_3 про відкриття провадження по справі шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали про відкриття провадження по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень /т.1, а.с.78-80/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2023 року викликано до суду в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /т.1, а.с. 155- 156/.

В судовому засіданні 27.12.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Шохи С.І. про виклик свідка ОСОБА_9 , так як таке клопотання було заявлено під час підготовчого судового засідання, проте не було вирішено судом на відповідній стадії.

Пояснення сторін, їх представників в судовому засіданні

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представник адвокат Шоха С.І. позов підтримали з підстав, викладених у такому.

При цьому ОСОБА_2 пояснила, що являється дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в м.Києві. Про смерть батька ОСОБА_4 дізналася 06.08.2021. В періоді з 12.09.2021 по 14.09.2021 перебувала в м.Ужгороді Закарпатської області, де домовилася з братом ОСОБА_3 про те, що останній надасть ій оригінал свідоцтва про смерть батька, повідомить яким саме нотаріусом буде оформлюватися спадщина, забезпечить транспортування її та матері до м.Ужгорода для оформлення спадкових прав. В жовтні 2021 матір ОСОБА_1 зламала ногу, була прикута до ліжка, потребувала постійного догляду зі сторони дочки, відповідно можливості дістатися до м.Ужгорода у позивачів не було. В березні 2022 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса Гулянич Т., який посвідчив її підпис на заяві про прийняття спадщини після смерті батька та повідомив, що спадкову справу завів нотаріус ОСОБА_10 . В подальшому позивач звернулася до нотаріуса Рак О.І., в чиєму провадженні перебувала спадкова справу, однак останній заяву про прийняття спадщини від неї не прийняв.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як в жовтні 2021 зламала ногу, після чого перебувала два тижні на стаціонарному лікуванні.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Тричинець Н.П. проти задоволення позову просила відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Спадкодавець громадянин України ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Подольск московської області рф, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /т.1, а.с.17-19/.

Спадкова маса після смерті ОСОБА_4 складається з земельної ділянки з кадастровим номером :03:020:0256 площею 0,0848 га, земельної ділянки з кадастровим номером :03:020:0257 площею 0,0858 га, нерухомого майна - кафе-колиби, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіля модель Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_2 та грошових коштів, що розміщені на рахунках померлого у АТ «Ощадбанк» та АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується інформаційною довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №330364737 від 26.04.2023 року /т.1, а.с.22-24/, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 /т.1, а.с.25-26/, договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27.04.2007 року /т.1, а.с.27-30/.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_4 являвся чоловіком позивачу ОСОБА_1 /т.1, а.с.21/, а свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 підтверджується, що ОСОБА_4 являвся батьком позивачу ОСОБА_2 /т.1, а.с. 20/.

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалося учасниками справи, що відповідач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 та як спадкоємець перщої черги за законом прийняв спадщину після смерті батька у встановлений законодавством шестимісячний строк.

Строк для прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_4 закінчився 06 лютого 2022 року.

Довідкою № 13427 без дати, підписаною черговим травматологом лікарем ОСОБА_11 , стверджено, що 10.10.2021 у ОСОБА_1 діагностовано «Уламковий перелом н/з лівої гомілкової кістки зі зміщенням; рекомендовано лікування під наглядом травматолога в поліклініці за місцем проживання. /т.1, а.с.103/, а консультативним заключенням відділення травматології КНП «Київська міська клінічна лікарня № 7» від 23.10.2023 стверджено, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в умовах травматологічного відділення КНП «Київська міська клінічна лікарня № 7» в періоді з 17.10.2021 по 21.10.2021 з діагнозом «консолідований перелом кісток лівої гомілки» /а.с.113/.

На наявних в матеріалах справи фотосвітлинах зображена травмована нога, рентгеновський знімок /а.с.45-47/.

17.03.2022 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. нотаріально посвідчено справжність підпису ОСОБА_2 на заяві, адресовані «Всім, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 /а.с.141/.

Копією повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.03.2022, фіксальним чеком «Укрпошти» від 19.03.2022, довідкою «Укрпошти» про причини повернення від 21.05.2022, трекінгом відстеження поштового відправлення 803, листом АТ «Укрпошта», описом вкладення до поштового відправлення стверджено факт надсилання позивачем ОСОБА_2 кореспонденції /заяви про прийняття спадщини від 17.03.2022/ на адресу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І., АДРЕСА_2 , однак рекомендований лист не був вручений під час доставки. /а.с. 33-43,144/.

В матеріалах справи наявна повторна заява позивача ОСОБА_1 від 29.03.2023, адресована «Тим, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8 та виділення частки у спільному майні подружжя, а також лист відмова приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. № 14 від 24.04.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадкове майно, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 /т.1, а.с.31-32/.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем ОСОБА_2 перебуває у дружніх відносинах. Остання 22-23 лютого 2022 приїхала в м.Ужгород Закарпатської області, а в березні 2022 звернулася до нотаріуса для посвідчення заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що померлий ОСОБА_4 приходився їй рідним дядьком. Останній час ОСОБА_4 не проживав разом з дружиною ОСОБА_1 , а проживав з іншою жінкою. Дочка ОСОБА_2 приїжджала в м.Ужгород в 2021 на сороковини смерті батька.

Оцінка суду.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даній справі у позовній заяві позивачі просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на те, що вони пропустили цей строк з поважних причин, якими являються протипандемічні заходи у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби; труднощі в отриманні інформації щодо конкретного нотаріуса, який завів спадкову справу; травма ОСОБА_1 , неможливість її вільного пересування у зв`язку з травмою, похилий вік; догляд дочкою ОСОБА_2 за матірю ОСОБА_1 ; оголошення воєнного стану. На стадії судових дебатів представник позивачів навела ще одну обставину, яка, на її думку, є поважною причиною для пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: невиконання нотаріусом свого обов`язку з повідомлення усіх спадкоємців про відкриття спадщини.

Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно шестимісячний строк на прийняття спадщини після його смерті сплив 06.02.2021 року, а тому позивачі мають довести суду, що протягом всього вказаного строку чи його істотної частини існували причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення ними дій щодо прийняття спадщини.

Оцінюючи поважність такої причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини як хвороба ОСОБА_1 , суд виходить з того, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в періоді з 17.10.2021 по 21.10.2021.

Надані позивачем докази не свідчать про те, що лікування ОСОБА_1 відбувалось безперервно від дати смерті спадкодавця, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до закінчення шестимісячного строку на подання заяви про нотаріусу про прийняття спадщини, тобто до 06.02.2021.

Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.

У постанові від 13 квітня 2022 року у справі № 373/118/20 (провадження № 61-20156св21) Верховний Суд дійшов висновку, що нетривале перебування позивача на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні не є у розумінні частини третьої статті 1272 ЦК України тими перешкодами, які унеможливлювали звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як за місцем знаходження спірного майна, так і за місцем свого проживання. Отже, у позивача не було об`єктивних, непереборних, істотних труднощів подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим Верховний Суд скасував оскаржувані судові рішення та ухвалив нове про відмову в задоволенні позову.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 148/2003/20 (провадження № 61-404св22) зазначено, що позивач посилався на такі причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини: хвороба; постійне проживання за кордоном у Федеративній Республіці Німеччині; наявність встановлених жорстких карантинних обмежень, в результаті чого установи та організації у цій країні не працювали. Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Під час шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, позивач перебував на лікарняному 30 календарних днів та 10 календарних днів. Тож суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не був позбавлений можливості в інший час протягом зазначеного шестимісячного строку надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини чи подати відповідну заяву або надіслати її консулу. Доказів того, що позивач за станом здоров`я фізично не міг цього зробити до суду не надано.

У зв`язку з наведеним, враховуючи нетривалий час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, посилання на травму ОСОБА_1 не можуть бути визнані судом такими обставинами, що свідчать про наявність поважних причин незвернення до нотаріуса.

Позивачка ОСОБА_2 не надала докази того, що в періоді 05.08.2021 06.02.2022 вона здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_1 , а остання потребувала безперервного постійного догляду, що б дійсно унеможливлювало подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк.

У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Позивачі не довели наявність поважних причин, які б перешкоджали їм в періоді 05.08.2021 - 06.02.2022 подати заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку або подати електронне повідомлення.

Посилання ОСОБА_2 як на поважну причину для пропуску строку на те, що у неї було відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця ОСОБА_4 , суд відкидає, так як з аналізу пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України вбачається, що перелік документів, необхідний для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, при поданні заяви про прийняття спадщини не потребується (подання таких доказів є необхідним після звернення із заявою про прийняття спадщини й заведення спадкової справи), а тому такі доводи ОСОБА_2 є безпідставними.

Так само суд відкидає доводи про необізнаність позивачів про конкретного нотаріуса, який завів спадкову справи, оскільки таке могло бути усунуто шляхом звернення до органів нотаріату. Так само, позивачі не були позбавлені можливості звернутися до будь-якого приватного або державного нотаріуса за посвідченням підпису на заяві про прийняття спадщини, але протягом встановленого законом шестимісячного строку цього не зробили.

Доводи позивачів, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, є застосовними лише щодо спорів за участю спадкоємців за заповітом, які не належать до спадкоємців заповідача першої черги за законом, тобто стосуються обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. До того ж докази того, що нотаріус, який відкрив спадкову справу, знав або міг знати про місце проживання чи роботи позивачів, в матеріалах справи відсутні.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встано1влення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин.

Після 31 серпня 2020 року карантинні обмеження в Україні були помякшені, а тому посилання позивачів на такі обмеження не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інші доводи позивачів щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини, зокрема у зв`язку з неможливістю вручення такої нотаріусу, введення в Україні воєнного стану, не є належними доказами, оскільки охоплюють інший період у часі, поза межами встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що наведені позивачами обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини буде порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємця, який прийняв спадщину.

Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із їх недоведеністю.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення суду підписано 20.05.2024.

Суддя О.В.ГОЛЯНА