Справа № 158/3176/24
Номер провадження 2-о/167/105/24
У Х В А Л А

про повернення заяви

23 жовтня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки і піклування Ківерцівької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною

в с т а н о в и в :

11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Ківерцівського районного суду Волинської області із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Розпорядженням голови Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2024 року на підставі ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказану цивільну справу передано на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області.

21 жовтня 2024 року вказана справа надійшла до Рожищенського районного суду Волинської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді Гармай І. Т.

У відповідності до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

За змістом ст. 2 Сімейного кодексу України (далі - СК України) положення цього Кодексу: регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання; регулюють сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; регулюють сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому; не регулюють сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Приписами ч. 2, 4 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Крім того, положенням ст. 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Отже, виходячи із зазначеного, норми СК України не регулюють сімейні відносини між дядьком та племінницею.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 являється рідним братом її батька ОСОБА_2 і тим самим є її дядьком.

Згідно відміток у паспорті громадянина України місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, виходячи із доводів заяви про визнання фізичної особи недієздатною та долучених до неї документів, не вбачається що ОСОБА_1 є членом сім`ї або близьким родичем ОСОБА_2 , оскільки з доданих до заяви документів не прослідковуються обставини наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах та утриманні житла, його ремонту, надання взаємної допомоги, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням чи інші обставин, які засвідчували б реальність сімейних відносин.

Отже, оскільки заявник ОСОБА_1 не є членом сім`ї ОСОБА_2 чи його близькою родичкою, а тому не відноситься до категорії осіб, які можуть подавати заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладених мотивів та норм закону, ураховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, а тому заяву необхідно повернути заявнику ОСОБА_1 .

Водночас, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що вона не позбавлена можливості ініціювати питання про звернення органу опіки та піклування до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки і піклування Ківерцівької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного судового рішення 23 жовтня 2024 року.

Суддя І. Т. Гармай