Справа № 504/1072/24
Провадження №2/523/4304/24
У Х В А Л А

"11" грудня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді - Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання - Березніченко В.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Весеньова Євгена Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, цивільну справу № 504/1072/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовському районному суді міста Одеси знаходиться цивільна справа №504/1072/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою судді від 07.06.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

07 серпня 2024 року на вдресу суду надійшов лист командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024 року за №2374, яким повідомлено, що старший солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 08.04.2022 року та по теперішній час. На даний час старший солдат ОСОБА_3 не перебуває в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , а перебуває в районі виконання завдань (в межах Донецької та Луганської області) та не має можливості бути присутнім у судовому засіданні.

06 листопада 2024 року на адресу суду надійшов Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2022 року № 84. Відповідно до надано Витягу з наказу вбачається, що відповідач ОСОБА_3 прибув з оперативного резерву, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 віл 24.02.2022 року, прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків старшого водія 1 Автомобільного взводу з Автомобільної роти Автомобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , ВОС -790702А.

При таких обставинах, у зв`язку із вище зазначеним, судом було поставлено у судовому засіданні питання щодо зупинення провадження у справі, внаслідок перебування ОСОБА_3 , як сторони по справі, у складі Збройних Сил України, на підстав п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував проти зупинення провадження по справі, зазначив що обставини перебування ОСОБА_3 у складі Збройнил Сил України, не можуть бути перешкодою у розгляді справи, посилався те що військовослужбовці несуть цивільно-правову відповідальність, згідно із законом. Також звернув увагу на лист Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону, згідно якого суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Весеньов Є.В. зазначив, що є підстави для зупинення провадження, оскільки відповідач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі.

Суд здійснював фіксування судового процесу, за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Наведена норма імперативна та покладає на суд саме обов`язок, а не право зупиняти провадження, якщо сторона перебуває у складі ЗСУ або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. Водночас вказана підстава зупинення провадження пов`язана саме із фактом перебування учасника процесу, у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, а не просто із введенням воєнного стану.

Водночас норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України або в інших військових формуваннях і відповідно підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі ЗСУ або в інших військових формуваннях припиняється. Аналогічна позиція й у Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 липня 2024 року у справі №852/2а-2/24.

Коли суддя розв`язує питання щодо зупинення провадження у справі окрім процесуального обов`язку стосовно зупинення провадження, йому потрібно враховувати особисту думку сторони (представника), яка перебуває на військовій службі. Якщо військовослужбовець наполягає на розгляді справи без його участі/за участю представника, то у судді відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Також Верховний Суд акцентує, що зупинення провадження у справі має бути доцільним і мотивованим. Суд аналізує ймовірні наслідки зупинення з урахуванням суті спірних правовідносин, щоб це не призвело до безпідставного затягування строків розгляду справи. (постанова ВС від 1 лютого 2022 року у справі №160/12705/19)

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 08.04.2022 року, не перебуває в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , а перебуває в районі виконання завдань, та не має можливості бути присутнім у судовому засіданні.

Суд констатує, що відповідача ОСОБА_3 не подавав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також не скористався правом на подачу відзиву на позов, з якого можливо було би встановити його правову позицію по суті справи, та вирішити питання розгляду справи за його відсутності.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом з Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленнісудового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У даному випадку, суду надано належні докази, які підтверджують перебування сторони у складі Збройних Сил України. За висновками Верховного Суду, таким доказом є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.

Інші докази (довідки, листи з військової частини) Верховний суд визнав недостатніми (постанова від 29.03.2023 у справі №756/3462/20).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 08.04.2022 року, перебуває в районі виконання завдань, не має можливості бути присутнім у судовому засіданні, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Подібні висновки висловленні у постанові Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі № 149/9/23 (провадження № 61-10894св23), від 05 червня 2024 року у справі № 317/3364/21 (провадження № 61-6041св24), від 19 червня 2024 рокуу справі № 490/1923/23.

Керуючись статтями 251, 260, 261,263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження по цивільній справі № 504/1072/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 16.12.2024р.

Суддя: К.О. Далеко