Справа № 644/5773/23
н/п 2/644/462/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю:

секретаря Трач М.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Равницької Л.С.,

представника відповідача Василенка І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт його спільного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25 жовтня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 20492. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді однокімнатної кварти АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавиці на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним підприємством завод «Електроважмаш», в порядку приватизації, від 15 грудня 1998 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 858, та в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 25.12.1998 року за реєстровим номером В-41293.

Крім позивача, спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має, батько позивача та чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , інших дітей у неї не було.

На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою спадкодавиця була зареєстрована одна. Позивач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_3 за вказаною адресою, яка знаходиться поруч із квартирою спадкодавиці, на одному поверсі. Разом з цим, останні роки, він проживав разом із матір`ю, в її кімнаті. Це було пов`язано з тим, що мати за своїм віком та станом здоров`я потребувала стороннього догляду. Вона категорично відмовлялася жити з його сім`єю, бо хотіла знаходитися у звичайній для себе обстановці. Постійну допомогу в догляді за матір`ю йому надавали його дружина та донька. Мати померла у нього на руках. Похованням матері займався він з сім`єю.

В червні 2023 року позивач подав приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Браженко Інні Іванівні заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті матері. 17 червня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач та спадкодавиця були зареєстровані за різними адресами, а в шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини позивач нотаріусу не подав. Інших осіб, які б звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 немає.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачем не доведено належними доказами факт проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, а строк на подання заяви на прийняття ним спадщини пропущений на значний термін. Підстави для визнання права власності на спадкове майно у спосіб обраний позивачем відсутні.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги та доводи наведені на їх обґрунтування підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у відзиві на позов.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Матір позивача ОСОБА_2 за життя була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 25 жовтня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), актовий запис № 20492.

Батько позивача, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 07 березня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 4271.

Спадкову справу за № 36/2023 після смерті ОСОБА_2 було заведено 17 червня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І., за заявою позивача про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спірну квартиру.

17 червня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач та спадкодавиця були зареєстровані за різними адресами, а в шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини позивач нотаріусу не подав.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Браженко І.І. від 17.06.2023 року та інформації наданої нотаріусом суду, із заявами про прийняття спадщини ніхто в установлений законом строк в 6 місяців не звертався. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Заповіту померла не залишила.

Факт спільного проживання спадкодавиці із позивачем підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Свідки зазначили, що у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я ОСОБА_2 потребувала постійної сторонньої допомоги. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , який зареєстрований у сусідній квартирі, фактично з 2020 року став проживати з нею. ОСОБА_2 померла «на руках» у сина.

Зазначене також підтверджується актом складеним сусідами, проживаючими у будинку АДРЕСА_5 , а саме : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, в якому фізична особа проживає. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Аналогічний висновок викладений у Постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20).

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи зазначені представником відповідача у відзиві на позов, що позивач не обґрунтував пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки вказані вимоги ґрунтуються на інших підставах, ніж зазначає позивач. Суд вважає цілком слушними твердження представника позивача, що позивачем не заявлялася позовна вимога щодо визнання поважним пропуск строку для прийняття спадщини та надання додаткового строку для звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Оскільки, на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_2 , позивач постійно проживав разом із нею, та вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, у зв`язку з чим, звернувся до нотаріальної контори після того, як минув встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з викладеним, керуючись положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України про те, що у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, позивач вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання його, як спадкоємця, разом із матір`ю, як спадкодавця, на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання позивача разом із матір`ю підтверджується вищенаведеними доказами.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 27,5 м.кв. Квартира належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1998 року виданого органом приватизації - Державним підприємством завод «Електроважмаш». Свідоцтво видано згідно з наказом по органу приватизації ДП завод «Електроважмаш» №203 від 07 грудня 1998 року, зареєстровано в реєстровій книзі за № 858. У «Харківському міському БТІ « свідоцтво зареєстровано 25 грудня 1998 року та записано у реєстрову книгу за № В-41293.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Єдиним спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є позивач, який доглядав за матір`ю, піклувався про її здоров`я, тобто прийняв спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 214-215, 256, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1268, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавицею ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2024 року.

Суддя: А. К. Сітало