ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року в цивільній справі номер 185/11894/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Кредобанк» з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 січня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1055/2015. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 492395,19 грн на строк до 01 січня 2023 року. Кредит видається на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Кіа, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТДВ «Буковина-АВТО»; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 14295,19 грн (п. 2.2. кредитного договору). Відповідно до п. 2.6. кредитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі після укладення договорів, зазначених у п. 6.1 кредитного договору. Згідно з п. 6.1 кредитного договору виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується способами, що обумовлені у цьому договорі та/або до забезпечення, зокрема: - застава транспортного засобу марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 ;

На виконання п. 6.1 кредитного договору 06 січня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Погорєловою М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №293. Відповідно до п. 1.2. договору застави, предметом застави є рухоме майно: транспортний засіб автомобіля марки Кіа, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром обслуговування 7341 від 06.01.2016 року.

Заставна вартість майна, погоджена сторонами та становить 914480,00 грн.

В Державний реєстр обтяжень рухомого майна 06.01.2016 року внесено відомості про заборону відчуження заставного автомобіля (витяг №48746392 від 06.01.2016 року). Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна в період з 06.01.2016 року по 06.01.2021 року предмет застави перебуває в обтяженні АТ «КРЕДОБАНК» на підставі договору застави.

Згідно з розділу 3 п. 3.1.4. договору застави позивач має право у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором достроково звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 договору застави та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат для утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави.

Заставодавець зобов`язаний не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження Предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від позивача (п. 4.1.4 Договору застави).

Пунктом 5.2. договору застави встановлено, що позивач має право достроково звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у разі порушення заставодавцем обов`язків, встановлених договором застави та у разі якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій).

Однак, в порушення умов договору, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 03 липня 2018 року (станом на дату смерті позичальника), згідно з розрахунками заборгованість позичальника по кредитному договору №1055/2015 від 06.01.2016 року становить 456309,10 грн, та складаються із: 433824,54 грн - неповернута сума кредиту; 22484,56 грн - прострочені відсотки;

Разом з тим, позивачу стало відомо, що автомобіль, який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром обслуговування 7341 від 06.01.2016 року, який є предметом застави, був відчужений ОСОБА_1 . Транспортний засіб перереєстровано та видано державний реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Так, відповідно до даних Реєстраційних карток, заставлений транспортний засіб послідовно реєструвався на: ОСОБА_2 (заставодавець); ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 .

З`ясовано, що був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.03.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 уклав договір комісії для продажу з ПП « ГЛОБАЛНЕТ-СЕРВІС». В подальшому 19.07.2017 року з заявою №122259008 про перереєстрацію транспортного засобу на ім`я начальника Центру 7341 звернувся ОСОБА_1 . До заяви було долучено: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 04.03.2016 року, відповідно до яких власником автомобіля став ОСОБА_3 ; договір купівлі - продажу транспортного засобу 553 від 19.07.2017 року, який був укладений між ПП «ГЛОБАЛНЕТ - СЕРВІС» та ОСОБА_1 ; акт огляду реалізованого транспортного засобу №5675/17/000553 від 19.07.2017 року, угоду №_553 про купівлю - продаж із третіми особами від 19.07.2017 року та акт прийому - передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Позивач просив суд:

з метою задоволення вимог Акціонерного товариством «Кредобанк» стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 456309,10 грн шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу з публічних торгів за ціною встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі

91448,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено.

З метою задоволення вимог Акціонерного товариством «Кредобанк» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 456309,10 грн шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу з публічних торгів за ціною встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 91448,00 грн.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року у справі №185/11894/23 та ухвалити нове рішення, яким зупинити провадження по справі №185/11894/23 до вирішення справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним.

Судом не взято до уваги заяву представника відповідача від 04 лютого 2024 року про зупинення провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка була направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку Укрпоштою 04.02.2024 року згідно з квитанцією про відправлення №560.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій судовій справі.

Суд першої інстанції повинен був звернути увагу та витребувати в ГУ НП в Черновецькій області інформацію щодо розгляду кримінального провадження №0000203 від 25.01.2018 року, однак в межах своїх повноважень суд цього не зробив. Таким чином, задовольняючи вимоги АТ «КРЕДОБАНК» щодо звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки КІА, модель SORENTО, дата випуску - 2015 рік, встановлено спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу з публічних торгів за ціною встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження, суд першої інстанції дозволив відчуження автомобіля, заборона на яке накладена ухвалою Шевченківського районного суду у м. Чернівці в рамках кримінального провадження.

Вважає, що представником позивача не доведено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 91448,00 грн, що є 10 відсотків заставної вартості майна, а не фактично надані послуги з правничої допомоги.

Ані відповідач, а ні його представник не надавали до суду заяв щодо визнання чи не визнання витрат на правничу допомогу позивачу, оскільки не отримували від суду жодної ухвали про задоволення або про відмову у задоволенні заяви від 04 лютого 2024 року про зупинення провадження по справі, а тому справа по суті не розглядалася у присутності сторони відповідача та сторона відповідача не надавала до суду будь-яких заяв та клопотань про розгляд справи за нашою відсутності.

Від АТ «Кредобанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року у справі №185/11894/23 - залишити без змін.

Посилання відповідача на п. 6 ч. 1 статті 251 ЦПК України є недоречним, оскільки на даний час триває досудове розслідування, а не розгляд справи в порядку кримінального судочинства та відповідачем не повідомлялось до суду про наявне досудове розслідування.

В апеляційній скарзі відповідач жодним чином не заперечує проти позовних вимог АТ «Кредобанк», а лише просить суд зупинити провадження у справі №185/11894/23 до вирішення справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства. Тобто, Відповідач фактично визнає позовні вимоги АТ «Кредобанк», проте подає безпідставну апеляційну скаргу з метою зупинити виконання рішення суду.

Відповідач не звертався до АТ «Кредобанк» та не повідомляв про відкрите кримінальне провадження на яке він посилається як на підставу для зупинення провадження у справі.

Вважає, що у всіх вище перерахованих діях відповідача прослідковуються дії спрямовані на зловживання процесуальними правами. Також, відповідач додає до апеляційної скарги клопотання про зупинення провадження датоване 04 лютого 2024 року та 22 травня 2022 року, хоча вони фактично не направлялись до суду, оскільки відповідач не надає жодних доказів направлення даного клопотання.

Представник АТ «Кредобанк» не визнає заперечень відповідача щодо розміру правової допомоги понесеної АТ "Кредобанк", та зазначає, що адвокат Павленко С.В. зазначив такий розмір витрат на правничу допомогу, зважаючи на договірні умови договору про надання правової допомоги між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», із вказівкою на фіксовану ставку розміру правової допомоги, яка залежить від ціни позову та інших витрат на: вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, пов`язаних із витратами на канцелярські матеріали, витратами на електроенергію, досудового врегулювання, поштовими витратами, побудови стратегії дій по справі, написанням позовної заяви інших процесуальних заяв та супроводом представника в судових засіданнях, часом адвоката у розмірі 91448,00 грн, тобто 10% від заставної вартості майна. Представник АТ «Кредобанк» вважає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник позивача АТ «Кредобанк» адвокат Павленко С.В. доводи апеляційної скарги не визнав, просив у її задоволенні відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 189, 191, 192).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 06 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1055/2015 (а.с. 21-27зв).

06 січня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Погорєловою М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №293 (а.с. 29-30зв).

Відповідно до розрахунків позичальник свої зобов`язання за договором не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 03 липня 2018 року (станом на дату смерті позичальника) заборгованість по кредитному договору №1055/2015 від 06.01.2016 року становить 456309,10 грн, та складаються із: 433824,54 гри - неповернута сума кредиту; 22484,56 гри - прострочені відсотки.

06.01.2016 року внесено відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна про заборону відчуження заставного автомобіля (Витяг № 48746392 від 06.01.2016 року) (а.с. 31).

Згідно з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна в період з 06.01.2016 року по 04.01.2021 року предмет застави перебував в обтяженні АТ «КРЕДОБАНК» на підставі договору застави (а.с. 32).

З листа регіонального сервісного центру в Чернівецькій області вбачається, що автомобіль, який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром обслуговування 7341 від 06.01.2016 року, що є предметом застави, був відчужений ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_1 ). транспортний засіб перереєстровано та видано державний реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 50).

Відповідно до даних Реєстраційних карток, заставлений транспортний засіб послідовно реєструвався на: ОСОБА_2 (заставодавець); ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.03.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , договору комісії для продажу з ПП «ГЛОБАЛНЕТ-СЕРВІС», укладеного ОСОБА_3 19.07.2017 року з заявою №122259008 про перереєстрацію транспортного засобу на ім`я начальника Центру 7341 звернувся ОСОБА_1 , до заяви долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 04.03.2016 року власник - ОСОБА_3 ; договір купівлі - продажу транспортного засобу 553 від 19.07.2017 року, укладений між ПП « ГЛОБАЛНЕТ - СЕРВІС» та ОСОБА_1 ; акт огляду реалізованого транспортного засобу №5675/17/000553 від 19.07.2017 року, угоду №553 про купівлю - продаж із третіми особами від 19.07.2017 року та акт прийому - передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером (а.с. 51, 52, 52а).

Згідно за свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 60).

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся з претензією до Заставнівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Чернівецькій області. Державним нотаріусом Бурдейною Г.П. за зверненням позивача відкрита спадкова справа та надісланий на адресу позивача витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 59).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1055/2015 станом на 03 липня 2018 року вбачається, що заборгованість позичальника по кредитному договору №1055/2015 від 06.01.2016 року становить 456309,10 грн, та складаються з: 433824,54 грн - неповернута сума кредиту; 22484,56 грн - прострочені відсотки (а.с. 8-10) .

До матеріалів справи долучено виписки про рух коштів на рахунку померлого ОСОБА_2 (а.с. 13-16зв, 17-18).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано витяг з договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року (а.с. 70-71).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Стягуючи з відповідача на користь позивача суми витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості їх розміру.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ч. 2. ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Пункт 2 ч. 2 ст. 592 ЦК України передбачає, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 тієї ж статті Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Також у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом застави. Частина 1 цієї статті передбачає, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом 5 днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено що, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Відповідно до ст. 22 наведеного вище Закону за рахунок предмета обтяження обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки;3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно з положеннями абзацу 1 ст. 24 цього Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Судом встановлено, що 06 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № /2015.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору банк видає позичальнику кредит у сумі 492395,19 грн на строк до 01 січня 2023 року. Кредит видається на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТДВ «Буковина-АВТО», для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 14295,19 грн (п. 2.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.6. кредитного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі після укладення договорів, зазначених у п. 6.1 кредитного договору.

Згідно із п. 6.1 кредитного договору виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується способами, що обумовлені у цьому договорі та/або до забезпечення, зокрема: - застава транспортного засобу марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 .

06 січня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Погорєловою М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №293.

Відповідно до п. 1.2. договору застави предметом застави є рухоме майно: транспортний засіб автомобіля марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром обслуговування 7341 від 06.01.2016 року.

Відповідно до п. 1.3. договору застави заставна вартість майна, погоджена сторонами та становить 914480,00 грн.

Згідно з розділом 3 п. 3.1.4. договору застави позивач має право у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором достроково звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 договору застави та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат для утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави.

Заставодавець зобов`язаний не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від позивача (п. 4.1.4 договору застави).

Пунктом 5.2. договору застави встановлено, що позивач має право достроково звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у разі порушення заставодавцем обов`язків, встановлених договором застави та у разі якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій).

06.01.2016 року внесено відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна про заборону відчуження заставного автомобіля (витяг №48746392 від 06.01.2016 року).

Згідно з цим Витягом в період з 06.01.2016 року по 04.01.2021 року предмет застави перебуває в обтяженні АТ «КРЕДОБАНК» на підставі договору застави.

З листа регіонального сервісного центру в Чернівецькій області вбачається, що автомобіль, який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центром обслуговування 7341 від 06.01.2016 року, що є предметом застави, був відчужений ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає: АДРЕСА_1 ). транспортний засіб перереєстровано та видано державний реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Відповідно до даних Реєстраційних карток, заставлений транспортний засіб послідовно реєструвався на: ОСОБА_2 (заставодавець); ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.03.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , договору комісії для продажу з ПП «ГЛОБАЛНЕТ-СЕРВІС», укладеного ОСОБА_3 19.07.2017 року з заявою №122259008 про перереєстрацію транспортного засобу на ім`я начальника Центру 7341 звернувся ОСОБА_1 , до заяви долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 04.03.2016 року власник - ОСОБА_3 ; договір купівлі - продажу транспортного засобу 553 від 19.07.2017 року, укладений між ПП « ГЛОБАЛНЕТ - СЕРВІС» та ОСОБА_1 ; акт огляду реалізованого транспортного засобу №5675/17/000553 від 19.07.2017 року, угоду №553 про купівлю - продаж із третіми особами від 19.07.2017 року та акт прийому - передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1055/2015 станом на 03 липня 2018 року заборгованість позичальника по кредитному договору №1055/2015 від 06.01.2016 року становить 456309,10 грн, та складаються з: 433824,54 грн - неповернута сума кредиту; 22484,56 грн - прострочені відсотки.

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся з претензією до Заставнівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Чернівецькій області. Державним нотаріусом Бурдейною Г.П. за зверненням позивача відкрита спадкова справа та надісланий на адресу позивача витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту набуття позивачем права на звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки КІА, модель SORENTO, дата випуску - 2015 рік, номер кузова НОМЕР_1 , та витребування цього майна у відповідача, оскільки останній не довів, що він є добросовісним набувачем спірного автомобіля. Апеляційний суд погоджується з таким висновком.

Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що позивачем заявлені вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях у розмірі 91448,00 грн. (10% вартості предмету застави).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до позовної заяви: витяг з договору про надання професійної правничої допомоги від 11 лютого 2019 року.

Проте, у наявному в матеріалах справи витягу відсутні положення про гонорар адвоката за цим договором, тобто, витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині та неможливість визначення розміру фактичних понесених позивачем судових витрат, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження узгодження АТ «Кредобанк» та адвокатом Павленком С.В. розміру гонорару адвоката у відповідності до положень договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не мав підстав для задоволення заяви позивача АТ «Кредобанк» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, в певному розмірі.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи з приводу зупинення провадження у справі, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ухвалив судове рішення, яке не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в цій частині з ухваленням судового рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування судового рішення лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, витрати відповідача ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати.

У задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

В інший частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2024 року.

Судді: