Справа № 643/303/24
Провадження № 2-о/643/109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді - Майстренко О.М., за участю секретаря -Куліш А.С. , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Об`єднання житлових кооперативів «СФЕРА» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 2012 року вона проживала з ОСОБА_2 , яка є її родичкою, однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, заявниця здійснила усі заходи щодо поховання тітки та згодом звернулася до Управління пенсійного фонду в Харківській області із заявою про призначенні їй пенсії по втраті годувальника, але отримала негативну відповідь, мотивовану відсутністю доказів знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 та факту сумісного проживання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась. Представник заявника адвокат Бірючинський Е.О. просив суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОЖК «СФЕРА» до суду не з?явився, але через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив ухвалити рішення за результатами дослідження поданих заявником доказів.

З урахуванням зазначених положень ЦПК України та враховуючи думку представника заявника, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з?явилися.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним обставини.

Факт проживання заявниці ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_2 в період з 2012 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме по 06.04.2021 року підтверджується показами, які надав суду допитаний в судовому засіданні свідокОСОБА_3 . Свідок надав суду покази про те, що з ОСОБА_2 він був знайомий десь 2000 року. Вона була його сусідкою по будинку та з нею довгий час підтримували дружні стосунки його батьки. Десь в 2012 році ОСОБА_4 почала хворіти та до неї поселилася ОСОБА_1 , яка є далекою родличкою ОСОБА_4 . 3 2012 року по день смерті ОСОБА_4 , воии проживали разом квартирі АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_4 померла у ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_1 організуваля поховання. Так як ОСОБА_1 довгий час не працювала, бо хворіла на тяжке хронічне ахворювання, її утримувала ОСОБА_4 , так як вона отримувала підвищену пенсію. Крім того, ОСОБА_1 сплачувала комунальні платежі за своїм фактичним міснем проживания. В квартирі знаходилися її особисті речі. Він знає про ці обставини з того, що часто ходив в гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть № 7426.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 зверталася до пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, у чому їй було відмовлено, так як вона не надала доказів знаходження на утриманні ОСОБА_2 та сумісного проживання з померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи за загальним захворюванням, про що свідчить надана суду копія довідки МСЕК.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України.

Отже, проживання пов?язаних між собою родинними відносинами однією сім`єю осіб, є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права на перехід майнових та немайнових прав.

Для встановлення факту проживання осіб однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до статті 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог у цій частині.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.2, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту , що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала однією сім?єю із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 2012 року по 06 квітня 2021 року включно.

Встановити факт , що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 2012 року по 06 квітня 2021 року перебувала на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Майстренко О.М.