Провадження №2/523/6176/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 38 А) про зняття арешту з майна,

Установив

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 13.07.2010 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис про обтяження №10030584, підстава обтяження Постанова Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА 632344 від 11.06.2010р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі виконавчого листа по справі № 2-369 від 04.02.2003 року, з ОСОБА_1 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно. Заборгованість відсутня. Виконавче провадження закінчено. Виконавцем повідомлено, що 11.06.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції була винесена постанова АА 632344, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно (державний виконавець Росоловська К.В), зареєстровано в реєстрі 13.07.2010 року за реєстраційним № 10030584 реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України. Виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт - знищено. 08.08.2024 року державним виконавцем Відділу, направлено запити до Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та до Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) про надання копії постанови на підставі якої було накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді з Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.08.2024 року вказана постанова до архіву не передавалася, тому надати запитувану інформацію не надається можливим. Оскільки на майно ОСОБА_1 накладено арешт в рамках виконавчого провадження, яке знищено, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 10 жовтня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 21,22).

Представник позивача адвокат Боровик А. О. надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 25).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив, выдзив на позов не подав та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 24).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вимог ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторони відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, Фрунзенським районним судом міста Харкова був виданий виконавчий лист № 2-369 від 04.02.2003 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідно до заяви від 25.07.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коляда Ю.С., зареєстровано в реєстрі під № 5753, ОСОБА_3 зазначила, що немає жодних претензій до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо сплати аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомляє, що всі матеріальні зобов`язання щодо утримання дитини виконані в повному обсязі.

Встановлено, що на підставі заяви 08.08.2024 року головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко Світланою Володимирівною була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 39187210 та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак виконавцем повідомлено, що 11.06.2010 року Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції була винесена постанова АА 632344, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно (державний виконавець Росоловська К.В), зареєстровано в реєстрі 13.07.2010 року за реєстраційним № 10030584 реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2021 року, виданого державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Бойченко О.Є, зареєстровано в реєстрі № 4-408, ОСОБА_1 належить 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа №146191 від 25.09.2024 року згідно інформації наявної в ЄРЗВОНМ перебувало виконавче провадження в рамках примусового виконання якого державним виконавцем першого Суворовського відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, було винесено постанову АА 632344 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.06.2020 року, на підставі якої, реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, було винесено запис про обтяження нерухомого майна 10030584 від 13.07.2010року. Надати більш детальну інформацію за вказаним виконавчим провадженням не надається можливим, оскільки воно знищено.

08.08.2024 року державним виконавцем Відділу, направлено запити до Одеської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та до Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) про надання копії постанови на підставі якої було накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді з Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.08.2024 року вказана постанова до архіву не передавалася, тому надати запитувану інформацію не надається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 41 Конституції України, ст.ст.386,381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Провиконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки накладено арешт на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження, яке знищено, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. зазначений арешт порушує його законні права, він перешкоджає у реалізації його права власності.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 38 А) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 13.07.2010 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис про обтяження №10030584, підстава обтяження: Постанова Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА 632344 від 11.06.2010р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя