ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9862/24
провадження № 2/753/6558/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

при секретарі - Кушнір А.А.

представника відповідача Жулідової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача про призначення судової авто товарознавчої експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, суд,-

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.07.2024 від представника позивача надійшло клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи, з метою спростування або встановлення зазначених обставин справи.

12.09.2024 від представника відповідача надійшли письмові заперечення щодо призначення автотоварознавчої експертизи.

У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, просили розглянути та задовольнити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення клопотання, просила відмовити.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

За правилами ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

З аналізу змісту вказаних вимог процесуального закону, який регламентує можливість призначення експертизи, у взаємозв`язку із наведеними відповідачем підставами вбачається, що на даний час призначення експертизи є недоцільним, а наведені підстави жодним чином не вказують на обов`язковість її призначення саме судом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Отже, позивач не був позбавлений можливості самостійно замовити проведення необхідної, на його думку, експертизи.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги предмет спору, обставини на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень та подані до них докази, суд вважає, що клопотання представника позивача є необгрунтованим, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової автотоварознавчої експертизи у даній справі.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 109, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової авто товарознавчої експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, суд - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: