Справа № 583/3709/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру, способу та порядку стягнення аліментів, визначення аліментів в твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру, способу та порядку стягнення аліментів, визначення аліментів в твердій грошовій сумі, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2023 р. по справі № 583/4873/23 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2023 р. по справі № 583/4873/23 припинено стягнення аліментів з позивача та стягнуто аліменти з відповідачки в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26 червня 2023 року. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 має у власності дві квартири: трикімнатну по АДРЕСА_1 та квартиру по АДРЕСА_2 ; кілька земельних ділянок, за які одержує орендну плату. За останній рік у ОСОБА_2 відбулися зміни у сімейному та матеріальному стані, так як ОСОБА_2 близько року тому почала співмешкати з ОСОБА_5 , який є приватним підприємцем. У користуванні відповідачки знаходиться автомобіль Ауді 2010 року випуску, який вона придбала за 18700 доларів США, на якому вона їздить щодня на роботу. Зазначає, що відповідачка умисно створила обставини, за яких мінімізувала розмір аліментів, який вона повинна сплачувати на утримання сина ОСОБА_3 , а саме: вона припинила свою діяльність як ФОП та влаштувалася на роботу бухгалтером до своєї сестри ОСОБА_6 , яка є приватним підприємцем, і з цього часу відповідачка сплачує аліменти в розмірі 1700,00 грн. на місяць, що є вкрай недостатнім для належного утримання сина. Відповідачка продовжує працювати бухгалтером, обслуговуючи приватних підприємців, на початок 2022 року вона обслуговувала близько 100 підприємців, а на даний час їх кількість зросла. Відповідачка має офіс, розташований на адресою: вул.. Армійська м. Охтирка в приміщенні колишньої контори «Нафтопроммаш», в якому зробила ремонт, встановила меблі, каво-машину. На святкування свого дня народження ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка отримала в подарунок від свого співмешканця коштовні діамантові та золоті прикраси. Крім того, відповідачка оплачує всі судові витрати по судовим процесам з її участю, зокрема, оплатила проведення судової експертизи в розмірі 32000,00 грн. та оплачує послуги представників - адвокатів. Все це, на думку позивача, свідчить про значне покращення матеріального стану відповідачки. Зазначає також, що його (позивача) матеріальний стан погіршився, у зв`язку з війною він з сином вимушений був виїхати з м. Охтирка в м. Івано-Франківськ, для переїзду він вимушений був продати належні йому об`єкти нерухомого майна та взяти в борг гроші у своїх знайомих. Крім того, зросли витрати на утримання сина, а саме, на харчування, одяг, навчання, заняття спортом, син відвідує спеціалізований ліцей з поглибленим вивченням англійської мови, є членом збірних команд області з настільного тенісу, з шахів, бере участь у спортивних змаганнях, у зв`язку з активним заняттям спортом син посилено харчується, потребує придбання спортивного одягу та приладдя, оплати проїзду на змагання до інших населених пунктів. Вважає, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти в розмірі 7000 грн., які є необхідними для належного утримання сина.

25.07.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

25.07.2024 р. через електронний суд ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття провадження від 25.07.2024 р.

29.07.2024 року та 02.08.2024 року позивач подав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що 18.02.2024 року відповідачка перерахувала борг по зведеному виконавчому провадженню в сумі 37540,00 грн., у липні 2024 року сплатила 7000,00 грн. витрат на правову допомогу, що свідчить про покращення матеріального стану відповідачки.

07.08.2024 р. від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позовна заява необґрунтована, у своїй позовній заяві позивач не посилається на жодні належні, допустимі та достатні докази щодо наявності зміни матеріального становища відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених ст. 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина. В цілому доводи позивача про значне покращення майнового становища відповідача є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Просить звернути увагу суду на той факт, що нерухоме майно, яке мається на праві власності у відповідача ( ОСОБА_2 ) було в неї на праві власності на момент винесення рішення від 30.11.2023 р. у справі №583/4873/23 про стягнення аліментів, іншого нерухомого майна відповідач не набувала. Також зазначає, що з податкової декларації платника єдиного податку ФОП за 2024 р. обсяг доходу відповідача за січень-лютий 2024 р. від здійснення підприємницької діяльності склав 1200 грн. Наразі відповідачка закрила свій ФОП з березня 2024 р. З 02 березня по 04 червня цього року вона (відповідачка) працювала бухгалтером у ФОП ОСОБА_6 , з 05 червня по 30 липня цього року - бухгалтером у ФОП ОСОБА_7 . Автомобілів чи інших транспортних засобів на праві власності за відповідачем не зареєстровано. Загалом майновий стан відповідачки, виходячи з аналізу заробітної плати за 2024 р., значно погіршився, а не покращився, як у позові зазначає позивач. Встановлений розмір аліментів вона (відповідачка) сплачує в повному розмірі, заборгованість відсутня.

15.08.2024 р. позивач ОСОБА_1 подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що зі слів відповідачки він ( ОСОБА_1 ) знає, що кількість підприємців, яких обслуговує ОСОБА_2 як бухгалтер, значно збільшилася, в основному за рахунок мешканців м. Харкова та колишнього Великописарівського району, які переїхали в м. Охтирка. Зазначає, що на даний час відповідачка користується автомобілем Ауді Q7 днз НОМЕР_1 , на якому їздить до офісу, по місту та даний автомобіль ночує біля під`їзду будинку, де мешкає ОСОБА_2 зі своїм співмешканцем, - АДРЕСА_1 . Крім того, вказує на те, що відповідачка за період з лютого 2024 р. по теперішній час витратила 80823,60 грн. на оплату правової допомоги, проведення експертизи та погашення заборгованості по аліментам, тобто це становить близько 11546 грн. на місяць, також відповідачка у 2024 році закінчила дорого вартісний ремонт у своїй квартирі по АДРЕСА_1 та придбала у квартиру дорогі меблі, що свідчить про покращення матеріального стану відповідачки.

19.08.2024 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що з відзиву відповідачки вбачається, що в період з березня по червень 2024 р. її заробітна плата на посаді бухгалтера у ФОП ОСОБА_6 становить близько 8000 грн. на місяць, а в період з червня по липень 2024 р. її заробітна плата у ФОРП ОСОБА_7 становить близько 2000 грн. в місяць. Даний розмір заробітної плати, який відповідачка отримала в 2024 року є більшим, ніж дохід, отримуваний відповідачкою як підприємцем за січень-лютий 2024 р., та ніж дохід, отримуваний нею як підприємцем у 2023 році, що свідчить про покращення її матеріального стану. Крім того, вказує на те, що відповідачка за період з лютого 2024 р. по серпень 2024 р. витратила майже 90000,00 грн. на оплату правової допомоги, проведення судової експертизи та погашення заборгованості по аліментам, що свідчить про покращення матеріального стану відповідачки.

25.08.2024 р. позивач ОСОБА_1 подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що відповідачка не спростувала викладені позивачем докази про значне покращення її матеріального та сімейного стану, ніяк не прокоментувала понесені нею значні витрати, а також те, що вона здійснює бухгалтерське обслуговування близько 200 підприємців, а вартість бухгалтерських послуг в м. Охтирка для обслуговування ФОП 8000 грн. в місяць, юридичної особи 12000 грн. в місяць.

17.09.2024 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить врахувати при прийнятті рішення ту обставину, що відповідачка отримує дохід у фермерському господарстві «ВІК АГРО 2019».

16.10.2024 р. від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява щодо додаткових пояснень та заяви позивача, в якій відповідачка зазначила, що згідно податкової декларації про майновий стан та доходи ГУ ДПС в Сумській області (м. Охтирка) вона ( ОСОБА_2 ) за 9 місяців 2024 року, протягом липня-вересня 2024 року отримала 11 312 грн. доходу, тобто сума отриманого і задекларованого доходу за один місяць становить 3770,67 грн. Крім того, звернула увагу на довідку ФГ "ВІК-АГРО 2019" за №18 від 18.09.2024р., згідно якої ОСОБА_2 нараховано орендну плату за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 у розмірі 1695,51 грн., всього фактично сплачено 1091,91 грн. згідно платіжного доручення №754 від 18.09.2024, та перераховано утримані аліменти згідно виконавчого листа №583/4873/23 від 04.01.2024 в сумі 272,98 грн. згідно платіжного доручення №753 від 18.09.2024 р. Зазначає, що позивач не посилається на жодні належні, допустимі та достатні докази щодо наявності зміни матеріального становища відповідача ( ОСОБА_2 ), погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина. Доводи позивача про значне покращення майнового становища відповідача є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення.

17.10.2024 р. від позивача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він посилається на обставини, зазначені в раніше поданих до суду письмових поясненнях, та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття..

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 провадження № 61-11271св20))

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом згідно зі 192 СК України позивач просить змінити розмір аліментів на утримання дитини та відповідно до частини першої статті 184 СК України визначити їх у твердій грошовій сумі, оскільки відповідачка приховує свій справжній дохід. Зазначає, що відповідачка за професією є бухгалтером і надає бухгалтерські послуги великій кількості підприємців, але приховує свої доходи для уникнення виконання зобов`язань зі сплати аліментів. За рішенням суду від 30.11.2023 р. аліменти, які стягуються з відповідачки ОСОБА_2 , визначені в частці від її заробітку (доходу), фактичний розмір аліментів, які відповідачка почала сплачувати з березня 2024 року, становить 1700 грн. на місяць, що є занадто низьким, їх не вистачає на утримання малолітнього сина, на його розвиток, харчування, одяг, забезпечення навчання, заняття спортом, у той час коли відповідачка витрачає значні кошти на обслуговування свого майна та власний відпочинок. З урахуванням того, що матеріальний стан відповідачки покращився, та зросли витрати на утримання сина на харчування, одяг, навчання, заняття спортом, виходячи із реальних умов життя, рівня цін, вважав необхідним і достатнім стягнення аліментів у розмірі 7000,00 грн., які відповідачка має можливість сплачувати.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18 оборот, 38).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2023 р. по справі №583/802/21, яке набрало законної сили 26.06.2023 р., визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2023 р. по справі № 583/4873/23 з ОСОБА_2 стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягування з 26 червня 2023 р. та аліменти сплачувати на користь батька ОСОБА_1 . (а.с. 11-12).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав від 29.07.2024 р. відповідачка ОСОБА_2 має у власності трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 (право власності зареєстроване 04.09.2020 р.), двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 (право власності зареєстроване 23.08.2019 р.), земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :01:001:5319 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Бакирівка Охтирського району Сумської області (право власності зареєстроване 02.12.2014 р.), яка згідно договору оренди землі від 05.09.2022 р. передана в оренду ФГ «ВІК АГРО 2019» (а.с. 59-60).

Встановлено, що 01 березня 2024 р. державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2 (платника єдиного податку) було припинено за її рішенням, обсяг доходу за січень-лютий 2024 р. склав 1200 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за 2024 рік, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 57-58).

В період з 02 березня по 04 червня 2024 р. відповідачка працювала у ФОП ОСОБА_6 та отримувала заробітну плату в розмірі 8100,00 грн. (за травень 2024 р.), з 05 червня 2024 р. відповідачка працевлаштована у ФОП ОСОБА_7 , її заробітна плата за липень 2024 р. становить 2179,80 грн., що підтверджується довідками про доходи (а.с. 60,61).

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 9 місяців 2024 року протягом липня-вересня 2024 року сума задекларованого доходу відповідачки становить 11312,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідачкою 18.09.2024 р. отримано орендну плату за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 від ФГ «ВІК-АГРО 2019» за оренду земельної ділянки в сумі 1091,91 грн., та перераховано утримані аліменти в сумі 272,98 грн., що підтверджується довідкою ФГ «ВІК-АГРО 2019» №18 від 18.09.2024 р., платіжною інструкцією №753 від 18.09.2024р.

Судом також встановлено, що 18.02.2024 р. відповідачка перерахувала на рахунок органу виконавчої служби грошові кошти у розмірі 37540,00 грн. на погашення заборгованості зі сплати аліментів за зведеним виконавчим провадженням, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 30 зворот).

Крім того, на виконання ухвали суду від 26.06.2024 р. по справі №583/3834/21 відповідачкою було проведено оплату коштів за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 30291,20 грн. (а.с.42, 85).

Суд звертає увагу, що дані витрати відповідачки перевищують її заробіток (дохід), і відповідачкою не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено зміну майнового стану відповідачки після ухвалення судового рішення про стягнення з неї аліментів, а тому вимоги позивача щодо зміни розміру і способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 7Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 3196 гривні.

Розмір аліментів, що був визначений рішенням суду від 30.11.2023 року, навіть з урахуванням підвищення його розміру до мінімального розміру аліментів на одну дитину (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) не може бути визнаний достатнім для належного забезпечення всіх потреб малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи, зокрема, на потреби у його харчуванні, одязі, вихованні та навчанні.

Судом встановлено, що відповідачка є працездатною особою, працевлаштована, отримує заробітну плату, також отримує дохід від здачі в оренду майна, інших осіб на утриманні не має, тобто може надавати матеріальну допомогу у розмірі, необхідному та достатньому для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку своєї дитини .

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, на даному етапі життя малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, що відповідатиме інтересам дитини.

Відповідачка не надала належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що витрати, які викликані особливими обставинами, зокрема, на придбання спортивного одягу та приладдя, оплати проїзду на змагання до інших населених пунктів, на поглиблене вивчення англійської мови, не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення позивача до суду із позовом у порядку статті 185 СК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідачки за рішенням суду від 30.11.2023 року, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати на користь ОСОБА_1 .

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 12-13, 78-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2023 року по справі № 583/4873/23 пр. № 2/583/870/23 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.Б. Плотникова