Справа № 703/2348/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

10 грудня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судового засідання Яковенко І.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк Ольги Григорівни про відвід судді Смілянського міськрайнного суду Черкаської області Биченку Ігорю Яковичу у цивільній справі №703/2348/24, 2/703/1008/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченка І.Я. перебуває цивільна справа №703/2348/24, 2/703/1008/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

06 грудня 2024 року, поштовим відправленням, на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченку І.Я. у вказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що 20 червня 2024 року відповідачем була подана зустрічна позовна заява про визнання автомобіля таким, що являється особистою приватною власність, а також про визнання грошових коштів, отриманих від продажу вказаного автомобіля, особистою приватною власністю позивача за зустрічним позовом. У підготовчому засідання 09 вересня 2024 року представник позивача заявила клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви, клопотання про допит свідків, клопотання про приєднання до справи доказів. Однак, суд першої інстанції вирішив питання лише по зустрічному позову, а саме ухвалою від 09 вересня постановив відмовити у прийняття зустрічної позовної заяви. Постановою від 07 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті зустрічного позову та констатував, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В оскарженій ухвалі суд першої інстанції зазначив, що 01 липня 2024 року до суду надійшли дві заяви представника відповідача, у яких вона просить приєднати до матеріалів справи диск із відеозаписом, на якому зафіксовано стан автомобіля, та оглянути відео, які зберігаються в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. До вказаних заяв були приєднані відповідні диски. Хоча суд і навів на початку інформацію про наявну заяву, але по ній жодного рішення не виніс. А по розглянутому клопотанню про допит свідків взагалі нічого не зазначив. Тобто під час розгляду справи суддя Биченко І.Я. не вирішив питання про приєднання до справи клопотання про допит свідків та заяву в порядку ст.85 ЦПК України, а в прийнятті зустрічного позову безпідставно відмовив. Не розглянувши належним чином клопотання про приєднання доказів і виклик свідків, суддя Биченко І.Я. грубо порушив процесуальні права відповідача, оскільки фактично повністю позбавив можливості спростувати заявлені до нього позовні вимоги та підстави, якими вони обґрунтовані. Крім того, сторона позивача у підготовчому засідання 09 вересня 2024 року заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено ухвалою суду від 09 вересня 2024 року. На думку відповідача, суддя не надав належної значимості поданим клопотанням та заяві, тому дії судді викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості та об`єктивності. Більш того, одній стороні суд клопотання задовольняє, а інші не розглядає, що також може свідчити про певну упередженість, яка може виникнути у стороннього спостерігача.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді від 09 грудня 2024 року вирішено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Биченку І.Я. від розгляду цивільної справи №703/2348/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України, при цьому зі змісту даної ухвали вбачається, що суддею вказаний відвід визнано необґрунтованим.

10 грудня 2024 року системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. про відвід судді Биченка І.Я. у цивільній справі №703/2348/24 передано на розгляд судді Ігнатенко Т.В.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстав для вирішення заявленого представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Семенюк О.Г. відводу судді у судовому засіданні з повідомлення учасників справи, суд не вбачає.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, врахувавши доводи представника заявника, які викладені у заяві про відвід, дослідивши матеріали цивільної справи, в обсязі, необхідному для правильного вирішення заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Так, як вбачається заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. про відвід судді Биченку І.Я. у цивільній справі №703/2348/24, доводи заявника зводяться виключно до незгоди з прийнятими суддею Биченком І.Я. під час здійснення підготовчого провадження у справі №703/2348/24 рішенням, а саме щодо постановлення ухвали про відмову у прийнятті зустрічного позову, яка у подальшому була скасована судом апеляційної інстанції, не розгляді у підготовчому судовому засіданні 09 вересня 2024 року клопотання про допит свідків та заяви про приєднання до справи доказів, які подані стороною відповідача, натомість розгляді у цьому підготовчому засіданні клопотання сторони позивача про призначення експертизи.

Однак, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, не можуть бути підставами для відводу судді Биченку І.Я. посилання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. на прийняття чи не прийняття суддею рішення, яким відмовлено стороні заявника у прийнятті зустрічного позову, навіть за умови подальшого скасування такого рішення, а також не розгляді клопотання про допит свідків, заяви про приєднання до справи доказів, які подані стороною відповідача, які, на думку сторони заявника, мали бути розглянуті у підготовчому судовому засіданні саме 09 вересня 2024 року, та розгляді у підготовчому судовому засіданні 09 вересня 2024 року клопотання сторони позивача про призначення експертизи.

Суд звертає увагу, що з`ясування у сторін щодо надання ними доказів, на які вони посилаються у позові і відзиві, вирішення питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження, вирішення питання про витребування додаткових доказів, вирішення питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання свідків, у відповідності до вимог ст.197 ЦПК України, здійснюється саме у підготовчому судовому провадженні, яке до даного часу у цивільній справі №703/2348/24 не закрито.

При цьому, послідовність вирішення клопотань сторін у підготовчому провадженні, а також, що такі клопотання сторін мають бути вирішені невідкладно у першому підготовчому судовому засідання, чинним ЦПК України не визначено.

За вказаних обставин, посилання сторони заявника на те, що суддя Биченко І.Я. повинен був розглянути заявлені представником відповідача клопотання та заяви саме 09 вересня 2024 року, в якому вирішено клопотання сторони позивача про призначення експертизи, внаслідок чого провадження у справі було зупинено, суд не приймає до уваги, оскільки такі суддя не позбавлений права вирішити такі клопотання та заяви у наступному підготовчому судовому засідання після відновлення провадження у справі чи до закриття підготовчого провадження у справі.

Отже, викладені у заяві представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. про відвід судді Биченку І.Я. у цивільній справі обставини, надають суду можливість прийти до однозначного висновку, що заявлений відвід ґрунтується виключно на незгоді заявника з прийнятими суддею рішеннями, що, у відповідності до ч.4 ст.36 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

Будь-яких інших підстав, які б вказували на упередженість та необ`єктивність судді Биченка І.Я. під час розгляду цивільної справи №703/2348/24, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. не наведено та матеріали даної цивільної справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, в разі незгоди з прийнятими суддею Биченком І.Я. рішеннями, які не підлягають окремому оскарженню від рішення суду, сторона відповідача непозбавлена права включити свої міркування та доводи, які викликають у неї сумніви у їх законності, до апеляційної скарги на рішення суду, яке буде постановлено за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк О.Г. про відвід судді Биченку І.Я. відсутні.

Керуючись ст.7, 33, 36, 40, 41, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюк Ольги Григорівни про відвід судді Смілянського міськрайнного суду Черкаської області Биченку Ігорю Яковичу у цивільній справі №703/2348/24, 2/703/1008/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Ігнатенко