Справа № 740/5659/24
Провадження № 2/740/1622/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2003 року, мають спільних дітей: повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 29 жовтня 2024 року 08-30 год., яке в подальшому відкладено на 12 грудня 2024 року 12-30 год.

У матеріалах справи міститься заява позивача, в якій він позов підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив судове засідання проводити без його участі.

У судове засідання не з`явилася відповідачка; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подавала, повідомлена у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 25 жовтня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, Україна, за актовим записом № 525.

Сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 відповідно.

За твердженням позивача, і це не спростовано відповідачкою, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивач наміру не має, і такого наміру не висловила відповідачка. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 263 - 265, 274, 280 - 284 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ; АДРЕСА_2 ), зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 525, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_5 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко