ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Суми

Справа №577/5391/23

Номер провадження 22-ц/816/637/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Буштою Вітою Олександрівною,

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2023 року у складі судді Семенюк І.М., ухвалене в м. Конотоп Сумської області, повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2023 року,

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Конотопська міська рада, Конотопський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою.

Заяву мотивовано тим, що вона є дочкою ОСОБА_2 , який протягом останніх декількох років періодично їздив на заробітки до рф. Останній раз він поїхав приблизно восени 2021 року і через збройну агресії росії, яка розпочалася в лютому 2022 року не зміг повернутися на територію України. 28 серпня 2023 року в телефонному режимі лікарі судово-медичної експертизи м. хімки московської області повідомили її про смерть батька, яка сталася 27 серпня 2023 року, на підтвердження чого на її телефон через додаток «WhatsApp» було надіслано фотокопію медичного свідоцтва про смерть. Оригінал медичного свідоцтва про смерть, а також оригінал свідоцтва про смерть на території рф їй отримати не вдалося.

Зазначає, що у вересні 2023 року вона звернулася до Конотопського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть батька, проте отримала усну відповідь про те, що його смерть на території України не зафіксована і видати свідоцтво про смерть на його ім`я неможливо, оскільки факт відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом відсутній.

Після смерті батька відкрилася спадщина на території України в м. Конотоп і вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька. Для реалізації спадкових прав їй необхідно отримати свідоцтво про смерть батька з метою звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації в м. Хімки московської області.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бушту В.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким її заяву задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_2 на момент своєї смерті був начебто громадянином російської федерації, про що було зазначено у медичному свідоцтві про смерть останнього. Вважає, що суд надав неналежну оцінку медичному свідоцтву про смерть, адже підтвердити, що ОСОБА_2 був громадянином рф неможливо.

На думку скаржниці, якщо у суду були сумніви щодо громадянства особи, факт смерті якої на території іншої держави встановлювався в судовому порядку, суд мав би за власною ініціативою звернутися до ДМС України з відповідним запитом, однак цього зроблено не було, що призвело до ухвалення рішення, яке ґрунтується виключно на підставі дослідження копій документів держави-агресора.

Зазначає, що у відповіді на адвокатський запит Управління ДМС України у Сумській області повідомило, що ОСОБА_2 клопотання про припинення громадянства України не порушував і з 24 серпня 1991 року є громадянином України відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, від представника апелянта адвоката Бушти В.О. 04.06.2024 о 9-25 надійшла заява про відкладення розгляду справи та призначення у справі відеоконференції, але суд вважає за необхідне слухати справу у відсутність сторін та їх представників, оскільки явка в судове засідання апеляційного суду не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 10-18).

Згідно копії медичного свідоцтва про смерть серія 46 № 200405694 від 28 серпня 2023 року за підписом лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин рф помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. хімки московської області, рф (а.с. 19-20).

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 29 серпня 2023 року 95000060 відділом № 1 Управління РАЦС по міським округам хімки і долгопорудний Головного управління РАЦС московської області вбачається, що ОСОБА_2 , громадянин рф, ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м. Конотоп Сумської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. хімки московської області, рф (а.с. 30).

З листа Управління ДМС України в Сумській області від 13 грудня 2023 року вбачається, що за обліками Управління ДМС у Сумській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Конотоп Сумської області, з 24 серпня 1991 року громадянин України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Вищевказана особа клопотання про припинення громадянства України не порушувала (а.с. 50, на звороті).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволення заяви про встановлення факту смерті, суд першої інстанції виходив з того, що жодного доказу на підтвердження обставин того, що ОСОБА_2 є громадянином України та його реєстрації на території України не надано. Водночас з наданих доказів вбачається, що факт смерті громадянина рф ОСОБА_2 встановлений і для досягнення мети, з якою подана заява про встановлення факту, а саме для отримання свідоцтва про смерть на території України, такий факт не може бути встановлений.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду.

Пунктом 5 частини другої ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про міжнародне приватне право» до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Аналогічно регламентовано зазначене питання у п. 7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Однак зазначені норми не застосовні у правовідносинах за участю російської федерації.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у місті Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у місті Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98-ВРу відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.

У даній справі встановлено, що смерть батька заявниці - ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. хімки московської області російської федерації, однак ОСОБА_1 не має змоги отримати оригінал свідоцтва про смерть свого батька.

При цьому, з огляду на збройний конфлікт між Україною та російською федерацією, ОСОБА_1 позбавлена фізичної можливості звернутися із заявою про видачу їй свідоцтва про смерть ОСОБА_2 на території російської федерації та апостилювання цього документа відповідними органами російської федерації.

Крім того, з відповіді Управління ДМС в Сумській області (а.с. 50, на звороті) вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином України.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

В даній справі склалася така правова ситуація, за якої дочка ОСОБА_2 , померлого на території російської федерації, та який має громадянство України, позбавлена можливості засвідчити в позасудовому порядку факт смерті батька на території російської федерації, де видано свідоцтво про смерть російського зразка, що не визнається дійсним в Україні.

Подібна за змістом до спірної ситуація стосується встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Статтею 317 ЦПК України врегульовано особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до частин дев`ятої-десятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

З наведених вище підстав, оскільки фактично за відсутності оригіналу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , заявниця, як спадкоємець за законом після смерті батька, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, тому колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382; 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Буштою Вітою Олександрівною, задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Російської Федерації в місті Хімки Московської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова