Справа № 684/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 684/25/24, 2/683/514/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

У січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість:

-за договором позики №5254481 від 01 березня 2023 року в сумі 35247,81 грн.,

-за кредитним договором №00-7027371 від 01 березня 2023 року в сумі 20267,50 грн.,

-за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року в сумі 48000 грн.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 01 березня 2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 уклали договір позики №5254481.

Того ж дня ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №00-7027371.

17 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ ») та ОСОБА_1 уклали договір позики №№78415129.

Указані договори були підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і були надіслані на його номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін.

За загальними умовами вказаних цих договорів позичальник ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитів.

13 липня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №113-07/2023, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №5254481 від 01 березня 2023 року, укладеним із відповідачем в сумі 35247,81 грн.

30 серпня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30082023/2, за умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 00-7027371 від 01 березня 2023 року в сумі 20267,50 грн.,

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, згідно Додаткової угоди №2 від 28 липня 2021 року, в тому числі за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року в сумі 48000 грн.

Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором та договорах позики.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ухвали Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2024 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві просив відмовити у задоволені позову про стягнення заборгованості, у зв`язку із відсутністю підстав. Уважав, що вимоги позивача про стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах договорів і наданих самим же позивачем розрахунку, оскільки відсутні докази факту отримання ним коштів та наявної заборгованості, зокрема первинні бухгалтерські документи. Звертав увагу суду, на те, що сума нарахованих відсотків 74 365,31 грн. значно перевищує розмір заборгованості за кредитами 29150 грн., що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

У відповіді на відзив представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» уважав заперечення ОСОБА_1 щодо позовних вимог необґрунтованими, оскільки договори підписувались ОСОБА_1 електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» є письмовою формою договору. Зазначав, що кредитні кошти надавались позичальнику на його банківську карту, відтак останній не був позбавлений можливості надати суду докази щодо неотримання ним вказаних коштів та розміру заборгованості. Крім того, підписуючи договори, ОСОБА_1 погодився з розмірами кредитів, строком та умовами кредитування, що свідчить про наявність його волі на їх укладення. Також звертав увагу, що розмір заборгованості нарахований первісними кредиторами, а не позивачем, та за договором кредиту №78415129 нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, бо умовами договору не передбачена відповідальність за ст.625 ЦК України.

Просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 також подав письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 уклали договір позики №5254481, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить зміст договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.2.1-2.6 вказаного договору ОСОБА_1 надано позику в сумі 11900 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом за перші 21 день в розмірі 1,43% на добу та в розмірі 2,2 % на решту 50 днів, тобто загалом на 71 день (11 травня 2023 року), в безготівковій формі у національній валюті шляхом їх перерахування позикодавцем зі свого поточного рахунку на реквізити платіжної банківської карки, вказаної клієнтом ( НОМЕР_1 ); основна процентна ставка 3,00%, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого періоду (п.2.4.3 Договору).

Відповідно до вимог п.3.2 Договору після спливу першого розрахункового періоду, у межах подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховується за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п.2.4.3 Договору.

13 липня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №113-07/2023, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №5254481 від 01 березня 2023 року, укладеним із відповідачем в сумі 35247,81 грн., з яких: 11900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23347,81 грн. - сума заборгованості за відсотками.

01 березня 2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №00-7027371, який підписаний електронним підписом останнього, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його телефону, про що свідчить зміст кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 5250 грн. зі строком кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 29 червня 2023 року (п.1.3 Договору) зі сплатою за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (№ НОМЕР_2 ).

У п.1.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти 21 березня 2023 року за зниженою ставкою ( 1,00%) за 20 днів користування кредитом, а також сторони передбачили, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.3 цього договору та не сплатив проценти за його користування, застосовується стандартна ставка 2,5% у межах строку надання кредиту. Орієнтована вартість кредиту 19675 грн.

30 серпня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30082023/2, за умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 00-7027371 від 01 березня 2023 року в сумі 20267,50 грн., з яких 5250 грн. основного боргу та 15 017,50 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу, актом прийому-передачі та витягом з реєстру боржників. (а.с.38, 41)

17 березня 2023 року ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ ») та ОСОБА_1 уклали договір позики №78415129, який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить зміст договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 надано позику в сумі 12000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за зниженою процентною ставкою 0,75%, яка застосовується відповідно до Програми лояльності та стандартною ставкою 2,5 % (п.2.3 Договору). Сторони передбачили, що у разі, якщо позичальник не дотримується Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг, знижена процентна ставка, визначена п.2.3 Договору припиняє свою дію та застосовується базова ставка, в такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики.

Підписанням цього договору позики ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Також підтвердив, що вивчив цей договір, правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін йому зрозумілий.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, згідно Додаткової угоди №11 від 21 вересня 2023 року, в тому числі за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року в сумі 48000 грн., що підтверджується договором факторингу, додатковими угодами №11, №2, актом прийому-передачі реєстру боржників від 21 вересня 2021 року від та витягом з реєстру боржників №10. (а.с.51- 54)

За умовами всіх кредитних договорів ОСОБА_1 зобов`язувався повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк.

Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошті згідно умов кредитних договорів, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами.

З моменту отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до ОСОБА_2 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Ураховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронних договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитних договорів: №5254481 від 01 березня 2023 року, № 00-7027371 від 01 березня 2023 року та №78415129 від 17 березня 2023 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму позик в розмірі 11900 грн., 12 000 грн. та суму кредиту 5250 грн.

ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договорами строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитних договорах, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11900 грн за договором позики №5254481 від 01 березня 2023 року, 5250 грн. за договором кредиту № 00-7027371 від 01 березня 2023 року, а також 12000 грн. за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року.

При цьому доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факту отримання ним коштів та наявної заборгованості, оскільки відсутні первинні бухгалтерські документи, на увагу не заслуговують з огляду на таке.

Так, згідно умов договору позики №5254481 від 01 березня 2023 року позика надана шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером платіжного засобу (банківської картки НОМЕР_1 ), зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.

Відповідно до умов договору кредитної лінії № 00-7027371 від 01 березня 2023 року кредит надано відповідачу шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом ( № НОМЕР_2 ).

Аналогічно і за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року кошти ОСОБА_1 перераховані на вказаний ним рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 , як власник рахунків, на які йому були перераховані кредитні кошти, надані позивачем докази не спростував, виписки з його рахунків, які б підтверджували неотримання ним вказаних коштів не подав, хоча не був позбавлений такої можливості.

Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором та договорами позики, то суд зважає на наступне.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 умови договору кредиту № 00-7027371 від 01 березня 2023 року не виконав, кредит в сумі 5250 грн. не повернув, відсотки за зниженою відсотковою ставкою в строк до 21 березня не сплатив, то з нього слід стягнути відсотки за стандартною ставкою, що складала 2,5 відсотків за добу за весь строк дії договору 120 днів ( в межах заявлених позовних вимог ) в сумі 15 017 грн., суму боргу 5250 грн., а всього 20267,50 грн.

Разом з тим, надані відповідачам розрахунки за договорами позики №5254481 від 01 березня 2023 року та №78415129 від 17 березня 2023 року не відповідають умовам укладених договорів.

Так, позивач просив стягнути з відповідача за договором позики №5254481 від 01 березня 2023 року в сумі 35247,81 грн. (11900 основна сума боргу та 23348,81 відсотків);

Як вбачається зі змісту вказаного договору позики сторони погодили, що за перші 21 день користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 1,43% на добу та в розмірі 2,2 % на добу за решту 50 днів, тобто загалом 71 день (до 11 травня 2023 року), основна процентна ставка 3% застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Оскільки відповідач свої зобов`язанні не виконав, відсотки за перший розрахунковий період не сплатив, з нього слід стягнути за період з 01 березня по 22 березня 2023 року відсотки в сумі (11900х1,43%х 21 день=3573,50) та за період з 22 березня до 11 травня 2023 року (11900х3% х50 днів =17850), а всього відсотків 21432,50 грн.

За договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 48000 грн (12000 грн. сума боргу та 36000 заборгованість за відсотками).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 надано позику в сумі 12000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за зниженою процентною ставкою 0,75%, яка застосовується відповідно до Програми лояльності та стандартною ставкою 2,5 % (п.2.3 Договору). Сторони передбачили, що у разі, якщо позичальник не дотримується Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг, знижена процентна ставка, визначена п.2.3 припиняє свою дію та застосовується базова ставка, в такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не дотримався Офіційних правил програми лояльності, з нього слід стягнути 9000 грн. відсотків (12000 х 2.5%х30 днів, а всього разом із основною сумою боргу 21000 грн.

При цьому суд ураховує, що відповідно до умов вказаного договору сторони погодили, що за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування Позикою в розмірі, визначеному п.2 Договору, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», однак будь-яких відсотків п.2 Договору не передбачено.

Крім того, відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Отже, за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з урахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 9000 грн.(12000 х 2,5% х 30 днів).

При цьому, підписуючи договори позики, відповідач погодився з розмірами та порядком нарахування відсотків, які за своєю правовою природою є платою за користування коштами, а не відповідальністю за неповернення позики, що засвідчив своїм підписом, а тому його доводи з приводу несправедливих умов договорів, на увагу не заслуговують.

Ураховуючи викладене, суд визнає надані позивачем розрахунки щодо заборгованості по кредитам, що не відповідають умовам договорів та нормам чинного законодавства, а тому не приймає їх до уваги як належні та допустимі докази.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість:

-за договором позики №5254481 від 01 березня 2023 року 33 323,50 грн., з яких 11900 гн. основного боргу та 21 423,50 грн. заборгованості за відсотками;

-за кредитним договором № 00-7027371 від 01 березня 2023 року в сумі 20267,50 грн., з яких 5250 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 15017,50 грн. заборгованості за відсотками;

-за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року в сумі 21000 грн., з яких 5250 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 9000 заборгованості за відсотками.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., ціна позову 103 515,31 грн, позов задоволено на суму 74591, тобто на 72,05% (74591 х 100 : 103515,31), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2181,67 грн. (3028 х 72,05%) судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за договором позики №5254481 від 01 березня 2023 року в сумі 33 323,50 грн., з яких 11900 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 21 423,50 грн заборгованості за відсотками;

-за кредитним договором № 00-7027371 від 01 березня 2023 року в сумі 20267,50 грн., яких 5250 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 15017,50 грн. заборгованості за відсотками;

-за договором позики №78415129 від 17 березня 2023 року в сумі 21000 грн., з яких 12000 грн заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн. заборгованості за відсотками.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2181,67 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Текст рішення складено 06 травня 2024 року.

Суддя