Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Шатрова В.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Колотуха О.М. звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Службу у справах дітей Ужгородської міської ради, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що у сторін є спільна малолітня донька, місце проживання якої за рішенням суду визначено з позивачем через неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків. Стверджує, що відповідчка притягалася до адміністративної відповідальності, періодично перебуває на лікуванні від алкогольної залежності тощо. Зазначає, що відповідачка донькою не цікавиться, вихованням не займається, не слідкує за її станом здоров`я тощо. Поведінка відповідачки неконтрольована, вона зловживає алкоголем, агресивно себе поводить, що може завдати фізичну та психічну шкоду дитині.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги пітримав. Відповідачка залишила на розсуд суду вирішення питання щодо позбавлення її батьківських прав зодо малолітньої доньки. Представник третьої особи просив позов задовільнити.

На виконання ухвали суду орган опіки та піклуванння Ужгородського міськвиконкому надав висновок від 04.11.2024 №946/17/01-12.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, заслухавши позицію учасників справи, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Громадянка Велікі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 06.04.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану y місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №382 від 06.04.2022.

Від даного шлюбу у них є спільна донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітня зареєстрована Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, яким 29.06.2013 видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , а в книзі реєстрації народжень 29.06.2013 року зроблено актовий запис за №746.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2024 року по справі No 308/19927/23 шлюб між батьками дитини розірвано.

Згідно з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.05.2024 року по справі № 308/5068/24 місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено разом з її батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою його місця проживання.

З копії протоколу №0966365 від 17.07.2023 відповідачка вчинила щодо позивача домашнє насильство, словесно жала та погрожувала фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода його психічному здоровю. Наслідком протиправної поведінки ОСОБА_2 став терміновий заборонний припис кривдника серії АА N 115148 від 17.07.2023, яким їй було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалим чоловіком.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023 у справі №308/15733/23 ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Згідно з довідки від 21 липня 2023 року №365 ОСОБА_2 з 17 по 21 липня 2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради. Зі слів батька дитини, вона лікувалась від алкогольної залежності.

3 характеристики від 30.01.2024, виданої Великолазівським ліцеєм, де ОСОБА_4 навчається з 2023 року видно, що ОСОБА_4 за час навчання в ліцеї зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Має довільну змішану пам?ять, добре запам?ятовує учбовий матеріал. Виявляє образне мислення. Має здібності до вивчення предметів природничого циклу. На уроках не завжди уважна. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. ОСОБА_6 активна, відкрита, доброзичлива, товариська дівчина з адекватною самооцінкою, впевнена у собі, досить спокійна, рідко засмучується, стримана, здатна керувати своїми емоціями. Має характерний позитивний, оптимістичний погляд на життєві проблеми. Вміє міркувати логічно та оцінювати свою діяльність. Має практичний підхід до життєвих ситуацій, соціально пристосована, порядна. Любить спілкуватися з однолітками. У закладі підтримує зв?язки з усіма учнями, бере участь у різних заходах класу. Щодо навчання ОСОБА_6 , варто зазначити, що впродовж І семестру найбільше навчанням цікавився батько (у міру того, коли має можливість вийти на зв?язок, спілкується з класним керівником), котрий несе службу у лавах 3СУ.

Батько дитини гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з ресстру територіальної громади №2023/009124642 від 08.11.2023.

Службовою характеристикою, виданною командиром в/ч НОМЕР_3 стверджується, що позивач проходить службу в Збройних Силах України.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 04.11.2024 №946/17/01-12 рекомендовано позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої доньки.

У вказаному висновку зазначено, що питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачуи було предметом розгляду комісії, на якому булла присутня відповідачка й зазначила, що дійсно зловживає алкоголем, їй важко займатися дитиною. Окрім цього у висновку вказано, що під час обстеження умов проживання відповідачки, така не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав.

Мати дитини гр. Велікі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки ОСББ «Злагода-Уж» від 19.06.2023 та Актом обстеження умов проживання від 21.10.2024. Згідно з довідки до голови ОСББ неодноразово надходили скарги від мешканців під? АДРЕСА_3 , щодо неадекватної поведінки громадянки Велікі ОСОБА_7 . Мешканці під їзду скаржились на те, що ОСОБА_5 часто, з наявними візуальними ознаками алкогольного сп?яніння голосно кричала та погрожувала своїй малолітній дочці ОСОБА_4 . Сусіди неодноразово викликали поліцію та проводили бесіди з ОСОБА_2 з приводу її неналежної поведінки, однак ці бесіди жодного результату не мали, постійні крики та неадекватна поведінка з боку ОСОБА_2 продовжувалися. Під час однієї із таких ситуацій головою ОСББ особисто було здійснено візит за місцем проживання ОСОБА_2 для встановлення обставин, що виникли в її сім?ї та проведення бесіди щодо необхідності дотримання громадського порядку за місцем проживання. Під час візиту ОСОБА_5 мала візуальні ознаки алкогольного сп?яніння, однак пообіцяла припинити постійні сварки та прикладати зусиль для мінімізації своїх шкідливих звичок, однак через нетривалий час (декілька днів) вона знову почала поводитись неадекватно та зловживати алкоголем, що стало причиною тя викликів поліції. Велікі ОСОБА_5 не приймала жодної участі у побуті будинку, не приходила на толоки, які організовувались мешканцями динку, не відвідувала загальних зборів ОСББ.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Досліджені докази та з`ясовані судом обставини свідчать про те, що відповідачка свідомо ухиляється від виховання доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та дозвіллям, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує її матеріально, дитина проживає з бабусею.

Відтак, суд вважає, що наявна винна поведінка відповідачки по відношенню до дитини, що виразилося у нехтуванні обов`язками як матері.

Вказаною бездіяльністю (невиконанням батьківських обов`язків) відповідачка порушує права дитини на належне батьківське виховання.

Більш того суд враховує індеферентну позицію відповідачки щодо позбавлення її батьківських прав і оцінює таку поведінку, як небажання брати на себе відповідальність за виховання та утримання доньки.

З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Суд зауважує, що за ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини.

Окрім цього суд звертає увагу відповідачки на те, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє його як особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 4, 13, 89, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов