Справа № 606/2333/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження сторін виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя. У зв"язку з цим вони вирішили розірвати шлюб. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак у позові просить розгляд справи проводити за її відсутності, позові вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак надав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

14.06.1976 року сторони зареєстрували шлюб у Світанківській сільській раді Теребовлянського району, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 14.06.1986, актовий запис №3.

Як вбачається із позовної заяви, від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.

Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, сумісне життя подружжя неможливе, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.06.1986 року у Світанківській сільській раді Теребовлянського району, актовий запис №3.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка