Справа № 514/1350/23
Провадження № 2/513/112/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Аркуша І.О., позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Демчук Д.Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

у с т а н о в и в:

07 вересня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява обґрунтована тим, з 16 липня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тарутинського районного суду від 25 травня 2017 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області від 14 липня 2016 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарутине Одеської області стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Лужанка Тарутинського району Одеської області на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дитині належних умов життя та виховання, не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя. Тому з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з ним, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не надає йому матеріальної допомоги. На День народження та на великі Свята не вітає. Останнім часом, під час спілкування з сином, він ніколи про батька не згадує та не цікавиться про нього. Вона неодноразово зверталася до колишнього чоловіка, нагадувала йому, що дитину потрібно годувати, одягати, тощо, але відповідь була одна, що ні я ні син його не цікавлять, та в нього немає коштів на виплату аліментів. Позивачка вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та їхньої дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з ним та прийманні участі батька в вихованні, ці обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно їхньої малолітньої дитини батьківських обов`язків, покладені на відповідача законом. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивачки, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Розпорядженням голови Тарутинського районного суду Одеської області від 22 листопада 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Справа надійшла до Саратського районного суду 08 грудня 2023 року.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 грудня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - прийнято до провадження. Цивільну справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 з моменту розірвання шлюбу до дитини не навідується, вихованням дитини не займається, аліменти на користь дитини не сплачує. Ніколи батько сам не бажав покликати дитину на прогулянку або кафе. Вони з відповідачем проживають в одному населеному пункті, практично кожного дня вона бачить як відповідач проходе повз будинку де вона мешкає з дитиною, і не одного разу відповідачем не було запропоновано щоб дитина вийшла до нього, щоб він поспілкувався з дитиною, або вони пішли разом десь на прогулянку. Наразі дитина зазначає, що не хоче спілкуватись з батьком, оскільки батько його обманює. Раніше коли вона дзвонила відповідачу і пропонувала піти з дитиною погуляти, він казав що прийде. Вона казала про це дитині, що прийде батько і вони підуть гуляти, а батько не приходив. Коли вона телефонувала йому, він або не відповідав, або передзвонював і казав, що в нього не виходить, оскільки це рання година, а ходили вони гуляти з сином біля одинадцятої години. Також відповідач не відвідує свята ні в школі, ні раніше у дитячому садку куди ходила дитина. Також відповідач їй говорив, що вона забороняє йому бачитись з дитиною, але жодних доказів на підтвердження цього, він не надає. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини. Коли вона раніше йому телефонувала і казала, що дитина захворіла та просила допомогти, піти до аптеки і купити ліки, на що відповідач казав, що в нього не має грошей. Вважає, що відповідач працездатна людина, може заробляти кошти і допомагати дитині. Дитина зараз навчається у третьому класі, дитині потрібно купувати шкільне приладдя, купувати одяг, цим батько також не цікавиться. Відповідач каже, що він не має можливості знайти роботу. Виходить, що вона сама повинна працювати, щоб заробляти кошти на дитину, а відповідач ні. Нею у фонд школи сплачуються грошові кошти, усі заняття які відвідує дитина, також сплачуються нею. Відповідач не спілкується з дитиною і не надає кошти. Вона неодноразово зверталась з приводу не сплати відповідачем аліментів, були винесені постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк сто п`ятдесят годин у 2023 році, та двісті сорок годин у 2020 році. 27 березня 2024 року вона звернулася з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, але й досі відповідь не отримала. Факти психологічного або фізичного насилля батьком по відношенню до дитини, не зафіксовані. У 2023 році відповідач звертався до служби, щоб йому встановили години для спілкування з дитиною, але чомусь потім відмовився. Одного разу вона побачила відповідача біля автостанції, та повідомила йому, що дитина знаходиться на дитячому майданчику, він прийшов, але пробув з дитиною не багато часу, оскільки він не знає про що розмовляти з дитиною. З днем народження, зі святами відповідач дитину не вітає.

У судовому засіданні 04 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, та пояснив, що наразі роботи не має, має деякий підробіток, але цих коштів не вистачає для того, щоб давати дитині. Вважає, що треба влаштуватися на роботу, для того, щоб він мав змогу платити аліменти. Дитині зараз дев`ять років, за ці роки, він дуже мало приділив уваги дитині. Позивачка перешкоджала і не дозволяла бачитись з дитиною. Коли він телефонував та пропонував побачитись з дитиною, позивачка завжди запитувала навіщо, і відповідала ні. Іноді бачились з дитиною у парку, але не довго, тому що йому потрібно було десь бігти. Коли він бачиться з дитиною у присутності бабусі, дитина активно з ним спілкується, а коли дитина поряд з мамою, то відмовляється з ним спілкуватись. Він давав позивачці кошти у сумі дві вісімсот тисяч гривень, тисячу двісті гривень, дві тисячі гривень, перераховував через юстицію. Останній раз у цьому році. До суду з позовом не звертався, оскільки вважав, що вони з позивачкою мирним шляхом вивішать це питання, щодо спілкування з дитиною. Він любить свою дитину і не хоче щоб його позбавляли батьківських прав. В минулому році він телефонував сину і вітав його з днем народження. На цей Новий рік, він вітав сина. Син каже, що в нього інший батько.

У судовому засіданні 04 квітня 2024 року представник органу опіки та піклування Тарутинської сільської ради Білгород-Дністровського району Демчук Д.Г. пояснила, що на їх адресу надійшла ухвала Тарутинського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2023 року про надання письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Щоб надати такий висновок, було винесено питання на комісію селищної ради. Ними було встановлено, що шлюб між батьками розірвано, від шлюбу мають дитину 2015 року народження, після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. На комісію був запрошений відповідач, але він не з`явився, дав пояснення, що в цей час відбував суспільно-корисні роботи. В розмові з відповідачем, він заперечував проти позбавлення його батьківських прав і зазначив про те, що мати чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Батьки зарекомендували себе з позитивної сторони, зауважень не було, тому комісія при голосуванні не змогла дійти спільного висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення батька батьківських прав. Просили суд вирішити питання, виходячи з наявних обставин справи та керуючись нормами чинного законодавства.

У судовому засіданні 04 квітня 2024 року за участі дитячого психолога ОСОБА_4 пояснив, що він живе разом з мамою та бабусею по АДРЕСА_4. Кімната його трішки замала. Матуся про нього турбується, купляє подарунки. В школу відводить його або мама, або бабуся. Тато до школи його не відводить. Спілкуватися з батьком він не хоче, оскільки ображений на нього. З днем народження, святами та новим роком, батько його не вітає. Подарунки не купує. На прогулянці разом з татом він не був. При спілкуванні, тато його не ображає, спілкується нормально. Коли він хворіє, тато не приходить. У нього не має бажання спілкуватись з татом, просто не хоче.

У судове засідання 08 травня 2024 року відповідач та представник третьої особи не з`явились, від них надійшли заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.

Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У абзаці 4 ст.1 Закону України Про охорону дитинства № 2402-III від 26 квітня 2001 року визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно до ст. 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

ЄСПЛ у справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У рішенні по справі Мамчур проти України від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Стаття 51 Конституції України та ст. ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Нормою ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 13 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарутине Одеської області аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Лужанка Тарутинського району Одеської області на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-7).

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 травня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

Відповідно до довідки виданою Тарутинською селищною радою Болградського району Одеської області від 05 червня 2023 року № 250/01-34, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу сім`ї входять: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно довідки № 05 від 10 липня 2023 року виданої Лужанською початковою школою Тарутинської селищної ради Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 2 класу Лужанської початкової школи, його батько ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителем не спілкується, батьківськи збори не відвідує. Дитиною опікується мати, бере активну участь у здійсненні освітньо-виховного процесу теж тільки мати (а.с.38).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданим Тарутинським відділом ДВС у Болградському районі у ВП № НОМЕР_6, станом на 31 серпня 2023 року боржник ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів 153940,28 гривень (а.с.11-12).

05 серпня 2016 року постановою державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міндовою Т.І. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 на підставі виконавчого листа № 514/756/16-ц виданого 26 липня 2016 року Тарутинським районним судом Одеської області (а.с.14).

Згідно письмового висновку Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області № 2389/01-13 від 04 грудня 2023 року, комісія за результатами голосування не змогла дійти спільного висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення батька ОСОБА_2 батьківських прав. В свою чергу висновок органу опіки та піклування щодо роз`яснення спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру, тобто носить рекомендований характер. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради просить вирішити питання виходячи із наявних обставин справи та керуючись нормами чинного законодавства.

Відповідно до характеристики виданої Виконавчим комітетом Тарутинської селищної ради Одеської області № 795/01-34 від 07 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , народився та проживає в смт Тарутине. У спілкуванні з мешканцями селища доброзичливий, ввічливий, товариський, працелюбний, дотримується норм поведінки. Конфліктних ситуацій уникає. Не бере активної участі у громадському житті селища Тарутине. Скарг і дорікань від мешканців селища Тарутине не громадянина ОСОБА_2 про негідну поведінку до Тарутинської селищної ради не надходило. До адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно із заявою написаною 07 листопада 2023 року ОСОБА_2 на ім`я начальника служби у справах дітей Тарутинської селищної ради, ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатково повідомляє про те, що колишня дружина ОСОБА_1 не дає йому можливості приймати участь у вихованні та розвитку сина, він хоче бачитися з сином, спілкуватися з ним та цікавитися його життям.

Як убачається з психологічного висновку від 07 грудня 2023 року, під час проведення бесід, інтерв`ю та тестування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою визначення емоційної атмосфери в сім`ї було з`ясовано, що хлопчик проживає з матір`ю ОСОБА_5 і бабусею ОСОБА_6 . Батько, ОСОБА_7 живе окремо, в своєму домі, тому що посварився з мамою. ОСОБА_8 вже давно не спілкується з батьком. Раніше батько дарував йому машинки на день народження, а в останні роки не спілкується з ним, не дарує подарунки на свята. ОСОБА_8 розповідає, що любить і маму, і батька, але батько не дзвонить йому, не приходить до нього, не вітає його з Днем народження. Дитині бракує спілкування з батьком.

Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Надаючи належну оцінку висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, суд вважає, що цей висновок має рекомендаційний характер та у ньому зазначено про бажання батька брати участь у вихованні сина.

Як встановлено судом, відповідач та його син проживають окремо, можливості щодо участі відповідача у вихованні дитини є обмеженими. Як зазначав відповідач, він приїздив до сина та намагається з ним спілкуватись, однак позивачка перешкоджала і не дозволяла бачитись з сином. Коли він телефонував та пропонував побачитись з дитиною, позивачка завжди запитувала навіщо, і відповідала ні.

Крім того, в ході розгляду даної справи було встановлено наявність неприязних відносин з боку позивачки до відповідача, що в свою чергу також може вплинути на формування у дитини негативного відношення до батька.

Суд у відповідності до положення ч. 3 ст.171 СК України враховує, що бажання дитини про позбавлення її батька батьківських прав не може бути абсолютним для суду, так як позбавлення відповідача батьківських прав не відповідатиме інтересам самої дитини, що узгоджується з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 263/401/20 (провадження № 61-8118ск21).

У своїй постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20 Верховний суд зазначив, що діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів.

Судом заслухано думку дитини, ОСОБА_4 та враховано її, однак суд вважає, що на формування ставлення дитини до батька впливають відносини, які склались між позивачкою та відповідачем, які наразі є неприязними.

Аргументи позивачки, що відповідач має заборгованість станом на 31 серпня 2023 року по аліментам у розмірі 153940,28 грн, не мають вирішального значення при встановленні підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та оцінюється у сукупності з іншими доказами.

Несплата одним з батьків аліментів на утримання дитини та наявність заборгованості зі сплати аліментів тягне за собою відповідальність цієї особи, встановлену законом, та є підставою для стягнення такої заборгованості, а також штрафних санкцій у судовому порядку.

Як встановлено судом, за несплату аліментів ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Доказів, що відповідач має негативні характеристики за місцем працевлаштування чи проживання, притягувався до кримінальної відповідальності, застосовував насилля або погрози до дитини, позивачем не надано. Як зазначила позивачка у судовому засіданні факти психологічного або фізичного насилля батьком по відношенню до дитини, не зафіксовані.

Як вже зазначалось, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Окремо слід зазначити, що права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи бажання відповідача спілкуватися з сином, а також, з огляду на недоведеність позивачкою виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи батьківських прав та виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Разом з тим, суд вважає за доцільне попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити його ставлення до виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, то підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись статями 19, 150, 164, 165, 168, 169, 180-184 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, статями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 08 травня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 25 липня 2015 року Тарутинським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 22 червня 2022 року органом 5145, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Тарутинської районної селищної ради Болградського району Одеської області, смт Тарутине, вул. Красна, 201, Болградського району Одеської області.

Суддя К. Ю. Рязанова