Справа № 299/3583/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мацунич М.В.
Провадження № 22-ц/811/2169/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: представника ОСОБА_1 адвоката Суязової Г.Р., ОСОБА_2 та його представника адвоката Шпуганича В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь 306 274,00 грн. на відшкодування майнової шкоди та 30 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 24 червня 2012 року о 23:20 год в с. Перехрестя на вул. Спортивній сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною першою статті 286 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Однак, вказаним судовим рішенням встановлено факт ДТП, яка мала місце 24 червня 2012 року, а також встановлено, що з технічної точки зору умовами настання ДТП є те, що водій автомобіля Audi Q7 ОСОБА_1 , який змінив напрямок свого руху та виїхав із узбіччя на проїзну частину, не надав дорогу автомобілю Kia Magentis під керуванням водія ОСОБА_2 , який мав перевагу в русі, що призвело до зіткнення зазначених автомобілів, якого неможливо було уникнути. Невідповідність дій водія автомобіля Audi Q7 ОСОБА_1 вимогам пунктів 1.5, 10,1, 11.3 ПДР України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками у вигляді механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Згідно висновку експертного дослідження № 10 від 04 грудня 2015 року вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля складає 391 937,56 грн, в той час як ринкова вартість автомобіля з урахуванням зносу складає 306 274,00 грн.

Оскільки ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , менша від вартості відновлювального ремонту, то вартість заподіяного йому матеріального збитку становить ринкову вартість транспортного засобу, тобто 306274,00 грн.

Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, тривоги та страху за своє здоров`я і життя, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 30.000,00 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просив задовольнити пред`явлений позов.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з нього 282 990,53 грн на відшкодування майнової шкоди та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 24 червня 2012 року в світлу пору доби, приблизно о 19:30 год., він, керуючи автомобілем Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Петефі, с. Четфалва Берегівського району) на головну (вул. Спортивна, с. Перехрестя Виноградівського району), виконуючи поворот праворуч, на своїй смузі руху зіткнувся з автомобілем Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідач за зустрічним позовом порушив вимоги пунктів 8.5.1, 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, не вжив негайно всіх заходів для зменшення швидкості автомобіля, пересік вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, безпричинно виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з його автомобілем.

Висновком судово-трасологічної експертизи № 22/95 від 02 серпня 2012 року встановлено, що місце зіткнення автомобілів знаходилося на смузі руху автомобіля Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто саме ОСОБА_2 виїхав на його смугу руху та допустив зіткнення з його автомобілем.

Згідно звіту № 3034 про вартість збитку, завданого власнику автомобіля Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка відбулася 24 червня 2012 року, на дату проведення оцінки 14 листопада 2014 року складає 282 990,34 грн.

Внаслідок ДТП йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, внаслідок протиправних дій відповідача він не міг відремонтувати автомобіль з огляду на відсутність грошових коштів, відтак не мав можливості користуватися автомобілем для сімейних потреб, що призвело до порушення нормальної життєвої обстановки. Враховуючи наведене, з відповідача на його користь підлягає стягненню 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 306 274 грн майнової шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції постановив рішення без його виклику в судове засідання, та без його особистої участі, чим порушено його процесуальні права.

Суд не взяв до уваги його висновок судово-трасологічної експертизи №22/95 від 02 серпня 2012 року проведеної експертом ОСОБА_3 , згідно якого місце зіткнення знаходиться на смузі руху його автомобіля марки АUDI моделі Q-7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто саме ОСОБА_2 виїхав на його смугу, де допустив зіткнення з його автомобілем.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП що мала місце 26 червня 2012 року підтверджується також висновком авто технічної експертизи №101 від 14 березня 2018 року.

Суд не мав права стягнути з нього повну вартість автомобіля марки «КІА МAGENTIS» д.н НОМЕР_2 в сумі 308 274 гривень і залишити ОСОБА_2 даний пошкоджений автомобіль, який має вартість приблизно 100 000 гривень, навіть після ДТП.

На момент ДТП його автомобіль був застрахований в ПАТ «Українська стахова компанія «Княжа Вієнна Іншуранне Груп» (поліс №АА/4369041 від 26 липня 2011 року) з лімітом відповідальності 49000 гривень. Вказану суму мала б виплатити ОСОБА_2 страхова компанія при своєчасному зверненні до неї.

Також зазначає, що загальна сума матеріальних збитків спричинених йому в результаті ДТП, що мало місце 24 червня 2012 року, з вини ОСОБА_2 становить 282 990 гривень, яку просить стягнути з останнього. Моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 20000 гривень.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Суязової Г.Р. на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його представника адвоката Шпуганича В.П. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення часткво, рішення Виноградівського районного суду Закарпатськоої області від 11 липня 2018 року скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов і відхиляючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із тим, що у вчиненні вищенаведеної ДТП доведена лише вина ОСОБА_1 , а між протиправними діями останнього і завданою ОСОБА_2 шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок, то з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню збитки, що пов`язані з відшкодуванням вартості транспортного засобу в розмірі 306 274,00 гривень. А задовольняючи вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000,00 грн моральної шкоди, суд першої інстанції врахував душевні страждання позивача, їх тривалість з врахуванням характеру і ступеню глибини таких та вказав, що зазначений розмір моральної шкоди не може вважатись завищеним або надмірним.

З таким висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 24 червня 2012 року о 19:30 год в с. Перехрестя Виноградівського району Закарпатської області по вул. Спортивній, біля будинку № 140 сталася ДТП за участі легкового автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та легкового автомобіля Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , і внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП автомобіль марки Kia Magentis отримав ряд механічних пошкоджень, відновлювальний ремонт автомобіля станом на 25 листопада 2015 року становить 391 937,56 грн, дійсна ринкова вартість автомобіля з урахуванням зносу становить 306 274,00 грн, що підтверджується висновком експертного дослідження, проведеного Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром № 10 від 04 грудня 2015 року.

Із висновку експерта №297/с стосовно судової авто-товарознавчої експертизи про оцінку транспортного засобу, складеного 28 вересня 2012 року, вбачається, що ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП, що мало місце 24 червня 2012 року, на дату оцінки 22 вересня 2012 року складає 20 150,31 грн.

Водночас, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2014 року у справі №299/1872/13, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2015 року, встановлено, що з технічної точки зору умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля Audi Q7 ОСОБА_1 , який змінив напрямок руху та виїхав із узбіччя на проїзну частину, не надавши дорогу автомобілю Kia Magentis, який мав перевагу у русі, своїми діями створив водію автомобіля ОСОБА_2 небезпеку для руху, яка наставала з такої відстані, що ця небезпечна дорожня ситуація перейшла в аварійну, в якій учасники руху вже не мали технічної можливості уникнути зіткнення. Тому невідповідність дій водія Audi Q7 ОСОБА_1 вимогам пунктів 1.5; 10.1; 11.3 ПДР України знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками у вигляді механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

При цьому, судом при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, було визнано вину останнього у вчиненні ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , і дані обставини в судовому засіданні не підлягають з`ясуванню відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України.

У відповідності до змісту статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як зазначено в пунктах 30.1 і 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 надав суду висновок експертного дослідження № 10 від 04 грудня 2015 року, який складено Закарпатським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України. Зі змісту такого вбачається, ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить суму 306 274,00 грн., тоді як вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить суму 391 937,56 грн. Оскільки ринкова вартість автомобіля менша від вартості відновлювального ремонту, то вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті ДТП дорівнює ринковій вартості автомобіля, тобто 306 274,00 гривень.

Разом з цим матеріали справи містять висновок експерта № 2976/с від 28 вересня 2012 року з судової автотоварознавчої експертизи про оцінку транспортного засобу, в якому зазначено, що ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП яке мало місце 24 червня 2012 року на дату оцінки 22 вересня 2012 року складає суму 20 150,31 грн. У розділі «Визначення ринкової вартості КТЗ» експерт-автотоварознавець при визначенні вартості КТЗ у доларах США з посиланням на еквівалент у гривні, використовував курс НБУ 1:7.993. Таким чином, ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП на дату оцінки виходячи з його вартості у доларах США за курсом НБУ становить 2 520,99 доларів США (20 150,31 : 7.993).

Разом з цим, у висновку експертного дослідження № 10 від 04 грудня 2015 року, судовий експерт проводячи дослідження з визначення ринкової вартості автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 до ДТП, така вартість була визначена експертом з врахуванням курсу НБУ 1:23.9492 станом на 25 листопада 2015 року.

А звідси, щоб визначити ринкову вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП на дату огляду станом на 25 листопада 2015 року за курсом НБУ 1:23.9492, колегія суддів вважає за необхідне суму 2 520,99 доларів США помножити на курс НБУ 23.9492 за долар США, що відповідатиме сумі в еквіваленті до гривні у розмірі 60 375,69 гривень.

Таким чином, ринкова вартість автомобіля Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП у сумі 20 150,31 грн. на 22 вересня 2012 року збільшилась до суми 60 375,69 грн. на 25 листопада 2015 року у зв`язку зі збільшенням валютного курсу долара США по відношенню до гривні, внаслідок знецінення грошової одиниці України.

Щоб визначити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, слід здійснити наступний розрахунок, а саме: від суми 306 274,00 грн. відняти суму 60 375,69 грн. то отримаємо 245 898,31 грн.

ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи Договір купівлі-продажу від 05 листопада 2019 року з якого вбачається, що автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 було продано покупцеві в особі ОСОБА_4 за ціною у сумі 50 000,00 грн. За наступним Договором купівлі-продажу від 29 жовтня 2020 року, автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_4 було продано покупцеві в особі ОСОБА_5 за ціною у сумі 48 000,00 грн.

Заявою ОСОБА_5 , яка нотаріально посвідчена 20 червня 2022 року доводиться та обставина, що у 2018 році ним по довіреності було придбано у ОСОБА_2 автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у стані після ДТП. Відновлення даного ТЗ було здійснено його власними силами та засобами протягом 2018-2019 років, а вже 05 листопада 2019 року було укладено договір купівлі-продажу за суму 50 000,00 гривень.

Твердження ОСОБА_5 з приводу того, що у 2018 році було придбано у ОСОБА_2 зазначений автомобіль, стверджується також листом Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 19 вересня 2018 року №6603/106/27/2-2018, яким стверджено, що 16 серпня 2018 року було видано автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 з майданчика тимчасового утримання ТЗ ОСОБА_2 , Т.4, а.с. 54.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а також заява (повідомлення про настання страхового випадку) ОСОБА_1 до страхової компанії від 29 квітня 2013 року.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14- 176цс18).

На вказані обставини звертав увагу Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2020 року у даній справі.

Звертаючись з позовом, 17 грудня 2015 року про відшкодування майнової шкоди в сумі 306 274 гривень позивач ОСОБА_2 визначив два відповідача ОСОБА_1 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуране Груп». При тому просив стягнути з ОСОБА_1 257 274 гривень, а з страхової компанії 49 000 гривень (в межах ліміту відповідальності стахової).

У подальшому ОСОБА_2 відмовився від позовоних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуране Групп» і провадження в цій частині згідно ухвали суду першої інстранції від 29 січня 2018 року було закрито.

Тому безпідставним є покладення на ОСОБА_1 обов`язку сплати ОСОБА_2 49000 гривень відшкодування матеріальної шкоди, оскільки вказану суму мала заплатити йому страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуране Групп» добровільно чи за рішенням суду, якщо б такі вимоги підтримувались позивачем за первісним позовом до кінця.

Звідси розрахунок відшкодування матеріальної шкоди буде наступний:

від суми 306 274,00 грн 60 375,69 грн 49 000 грн. = 196 898,31 гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Та відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

ОСОБА_2 зазначав, що спричинені йому моральні страждання негативно позначились на його життєвих обставинах, які полягали в щоденних думках та спогадах про наслідки ДТП, наявність страху можливого повторення подій, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні події, психологічний дискомфорт, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції внутрішнього замикання, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності та невпевненості в собі. В момент отримання тілесних ушкоджень, переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Наслідки, що настали внаслідок події ДТП потягли за собою нераціональне витрачання особистого часу (лікування, здійснення правових наслідків) та обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Оскільки ОСОБА_1 уникає добровільного відшкодування завданої ним як матеріальної так і моральної шкоди то змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх порушених прав.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів зазначає про наявність розумних підстав вважати, що ОСОБА_2 зазнав моральної травми, яка у сукупності з обставинами протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні є підставою для визначення розміру моральної шкоди у сумі 15 000,00 грн., що відповідатиме засадам розумності, справедливості та співмірності. Зазначений розмір моральної шкоди є достатнім для розумного задоволення потреб ОСОБА_2 , і не приведе до безпідставного збагачення.

А звідси, рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню з суми 30 000,00 грн. до суми 15 000,00 грн., яка є достатньою для відшкодування моральних страждань ОСОБА_2 отриманих внаслідок ДТП.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відхилених вимог зустрічного позову.

Обставинами справи доведено той факт, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2014 року у справі №299/1872/13, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2015 року, встановлено, що з технічної точки зору умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля Audi Q7 ОСОБА_1 , який змінив напрямок руху та виїхав із узбіччя на проїзну частину, не надавши дорогу автомобілю Kia Magentis, який мав перевагу у русі, своїми діями створив водію автомобіля ОСОБА_2 небезпеку для руху, яка наставала з такої відстані, що ця небезпечна дорожня ситуація перейшла в аварійну, в якій учасники руху вже не мали технічної можливості уникнути зіткнення. Тому невідповідність дій водія Audi Q7 ОСОБА_1 вимогам пунктів 1.5; 10.1; 11.3 ПДР України знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками у вигляді механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Позаяк винним у спричиненні ДТП, яка мала місце 24 червня 2012 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2014 року визнано ОСОБА_1 то зазначена обставина відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягає з`ясуванню та доведенню в цивільному судочинстві.

А звідси, доводи та вимоги апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та у зв`язку із цим не можуть бути задоволеними апеляційним судом.

Оскільки Виноградівським районним судом Закарпатської області допушено процесуальні порушення при виклику ОСОБА_1 в суд першої інстанції, такий не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, то рішення суду від 11 липня 2018 року підлягає до скасування з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканця: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , мешканця: АДРЕСА_2 матеріальну шкоду у розмірі 196 898,31 гривень заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та 15 000 гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовити.

У задоволенні зустрічного позовоу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.