РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. с-ще Тиврів 145/1208/24

2-о/145/67/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем не менше п`яти років до дня відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала по АДРЕСА_1 , а зареєстрована була по АДРЕСА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0082, площею 3,7809 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Рахнополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 належним їй майном не розпорядилася, заповіту не залишила. Спадкоємців за законом першої - третьої черги після її смерті також немає.

Вона претендує на спадщину як спадкоємиця четвертої черги спадкування за законом на підставі на підставі ч.1 ст. 1264 ЦК України.

Вона постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю з березня 2003 року і по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в одному будинку по АДРЕСА_1 . При цьому вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки та між ними існували відносини як між матір`ю та донькою.

Просить встановити факт, що ОСОБА_2 , починаючи з серпня 2003 року і по день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красне Тиврівського району Вінницької області, постійно проживала разом з нею однією сім`єю по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали заявлені вимоги та просили суд ї х задоволити з підстав, наведених у заяві.

Представник Тиврівської селищної ради на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність та не заперечував проти її задоволення.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що вони з чоловіком, будучи молодим подружжям, проживали по сусідству із заявницею (знімали житло). Вони товаришували, допомагали один одному. ОСОБА_5 проживала з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , доглядала її, вони вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні показання.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала по АДРЕСА_1 (а.с.4), зареєстрована була по АДРЕСА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0082, площею 3,7809 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території колишньої Рахнополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (зараз - територія Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області).

За життя ОСОБА_3 належним їй майном не розпорядилася, спадкоємців за законом першої - третьої черги після її смерті також немає.

Заявник бажає прийняти спадщину, яка відкрилась після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факт, що ОСОБА_2 , починаючи з серпня 2003 року і по день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з нею однією сім`єю по АДРЕСА_1 , стверджується довідкою виконкомому Тиврівської селищної ради від 24.06.2024 №258 (а.с.6), відповідно до якої заявниця з серпня 2003 року і до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом з нею в будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, ОСОБА_2 здійснила поховання ОСОБА_3 ; показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , з метою оформлення права на спадщину, отже встановлення даного факту породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.1216-1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.315-316 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , з серпня 2003 року до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 жовтня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.