Справа № 564/715/24
21 жовтня 2024 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О.С.
з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Михайлова Володимира Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №564/715/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині покупця, визнання покупцем за договорами купівлі-продажу та визнання права власності,
02 жовтня 2024 року Костопільським районним судом Рівненської області розглянуто по суті цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині покупця, визнання покупцем за договорами купівлі-продажу та визнання права власності.
18 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив суд відмовити в задоволенні заяви у повному обсязі, або зменшити суму витрат на правову допомогу та стягнути з ОСОБА_2 6000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Положенням ч.4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заяву, приходить до наступних висновків
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що адвокат Михайлов В.О. представляв інтереси позивача ОСОБА_1 у цивільній справі №564/715/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині покупця, визнання покупцем за договорами купівлі-продажу та визнання права власності, на підставі договору про надання правничої допомоги від 23.02.2024 року укладеного між ними та ордеру від 26.02.2024.
Встановлено, що 02 жовтня 2024 року рішенням Костопільського районного суду Рівненської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині покупця, визнання покупцем за договорами купівлі-продажу та визнання права власності - задоволено частково.
На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, представником позивача адвокатом Михайловим В.О., надано договір про надання правничої допомоги від 23.02.2024, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 03.10.2024.
Таким чином, позивачем підтверджено факт наданих йому правничих послуг та їх вартість.
Представник відповідача ОСОБА_2 заперечуючи проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення зазначає, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано детального опису виконаних робіт, у справі три відповідачі, а витрати просить стягнути лише з ОСОБА_2 , а також, що сума заявлених витрат не співмірна з обсягом виконаних робіт, а тому просить їх зменшити.
Відповідно до ч.3 ст.30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такого висновку дійшов Верховний суд в постановах від 24.10.19 року по справі №905/1795/18 та №922/2685/19 від 08.04.2020 року.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного суду України у справі №178/1522/18 від 01.09.2021 року.
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 15, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України суд,-
Заяву представника позивача - адвоката Михайлова Володимира Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №564/715/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними в частині покупця, визнання покупцем за договорами купівлі-продажу та визнання права власності - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи у формі понесених витрат на правову допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 24.10.2024

СуддяО. С. Цвіркун