Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-о/733/44/24
Єдиний унікальний №733/997/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

07 травня 2024 року м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

установив:

Заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, так як до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з наявністю в нього статусу учасника бойових дій відповідно до наданого ним посвідчення.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) вказано, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

З урахуванням предмета заявлених вимог ОСОБА_1 , а саме встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суддя приходить до висновку, що зазначена справа не пов`язана із зверненням заявника як учасника бойових дій до суду за захистом порушених його прав, з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII, тому для звільнення позивача від сплати судового збору, підстав немає.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 гривень.

Отже, сума судового збору за подання заяви у справах окремого провадження складає 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок (3028 гривень х 0,2 = 605,60 гривень).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

За таких обставин, заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, про що повідомити заявника та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків у частині сплати ним судового збору у зазначеному вище розмірі.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без руху, про що повідомити заявника та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення останньому копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.М.Овчарик