РІШЕННЯ

Іменем України

04-05.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Васечка Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, у розмірі 376 509,53 грн. (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`ять грн. 53 коп.), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в особі свого представника Юхименко Р.І. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, у розмірі 376 509,53 грн. (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`ять грн. 53 коп.)

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 .

20.09.2022 року о 13 год. 40 хв. на вул. Чмоли у м. Львові, напроти службової стоянки Центру обслуговування платників податків (м. Львів, вул. Стрийська, 35) сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.06.2023 у справі 465/5761/22, провадження №33/811/782/23, ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 20.09.2022 о 13 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Чмоли, навпроти службової стоянки Центру обслуговування платників податків (м. Львів, вул. Стрийська,35) керуючи автомобілем марки Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_2 , та будучи неуважним під час повороту ліворуч поза перехрестям на стоянку, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , під час керуванням ОСОБА_4 , що призвело до зіткнення, після чого автомобіль марки BMW Х1 по інерції здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який, в свою чергу, від удару пошкодив дорожні знаки 5.16, 2.1, 4.2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Отже дії відповідача, які призвели 20.09.2022 до заподіяння збитків позивачу, а також вина відповідача у цьому встановлені в зазначеній вище постанові апеляційного суду.

У зв?язку з чим, позивачка звільняється від доказування факту порушення відповідачем ПДР України, внаслідок чого сталась ДТП, а також звільняється від доказування його вини у заподіянні шкоди позивачу внаслідок ДТП на підставі частини 6 статті 82 ЦПК України, оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 21.06.2023 р. у справі № 465/5761/22, провадження № 33/811/782/23, ОСОБА_3 визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів, які внаслідок ДТП зазнали механічних пошкоджень, та було заподіяно матеріальних збитків позивачу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Для встановлення обсягу пошкодження автомобіля та визначення витрат на його відновлення позивач звернулась до експерта для проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Судовий експерт-автотоварознавець ОСОБА_6 виконав автотоварознавче дослідження та 07 листопада 2022 року склав Висновок експерта № 149 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ. Так, експертом зроблено висновок про те, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля BMW X1 28i 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 520 288,63 грн.

Фактично позивач витратила на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля 567 415,00 грн. Ця сума складається з 414 565,00 грн. - коштів, сплачених за придбані до автомобіля запчастини, що підтверджується Видатковою накладною № 789 від 03 квітня 2023 року, а також складається з 152 850,00 грн. - коштів, сплачених за роботи по відновленню автомобіля, що підтверджується Актом виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023р. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-207910021 від 27 січня 2022 року, договору № MALWDZA від 27.01.2022р. та Страхового Акту ЗСЦВ-4843, затвердженого 11 липня 2023 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ», позивачу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 230 000,00 грн. за страховим випадком, що стався 20 вересня 2022 року. Зазначене підтверджується листом страхової компанії вих. № ЗСЦВ-4843/П від 17.07.2023р.

З урахуванням того, що розмір виплаченого страхового відшкодування становить 230000,00 грн., а розмір збитків (витрати на відновлюваний ремонт) становить 567415,00 грн., а тому різниця між вартістю відновлюваного ремонту (567415,00 грн.) та страховим відшкодуванням (230000,00 грн.) становить 337415,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 25.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишено без руху.

На виконання ухвали суду представником позивача надано суду квитанцію № 0.0..1 про оплату судового збору в сумі 3 374, 15 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

З метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

05.12.2023 року на електрону пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Так, згідно п. 2 резолютивної частини висновку судової автотоварознавчої експертизи №149 від 07.11.2022, вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_4 , внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП, у зв?язку з тим, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля перевищує його вартість до цього пошкодження, і відповідно проводити його повноцінне ремонтне відновлення економічно недоцільно, визначається у розмірі його ринкової вартості на момент до цього пошкодження, яка, з врахуванням характеристик, показників його стану на той час, що можливо було встановити при експертному огляді 28.09.2022 та 18.10.2022 вже аварійно пошкодженого автомобіля, становила 875 274,61 грн.

Пунктом 5 цього ж висновку експерт визначив, що ринкова вартість автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок ДТП 20.09.2022, в пошкодженому стані, в цінах на момент ДТП, становить 354 985,99 грн.

Отже, різниця між вартістю автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_6 , до та після ДТП становить (875 274,61 грн. - 354 985,99 грн.) 520 288,62 грн.

Враховуючи, що станом на момент ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов?язкового страхування № ЕР/207910021 з лімітом відшкодування у сумі 130 000,00 грн. та договором добровільного страхування цивільно - правової відповідальності на суму 100 000,00 у ПрАТ «СК «Українська страхова група», позивач отримав виплату страхового відшкодування у розмірі 230 000,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, залишається не відшкодованим сума у розмірі (520 288,62 грн. - 230 000,00 грн.) 290 288,62 грн., яка у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України, може бути предметом даного спору.

Однак, представником позивача додано копію звіту про оцінку автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_7 , №2415/22 від 16.11.2022, відповідно до якого вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП прийметься рівним дійсним (ринкові) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 784348,07 грн., що є меншим ніж у висновку судової автотоварознавчої експертизи №149 на 90 926,54 грн. (875 274,61 грн. - 784 348,07 грн.). Якщо брати до уваги звіт про оцінку автомобіля «ВМW X1», номерний знак НОМЕР_1 , то розмір заподіяних збитків позивачу становитиме 199 362,08 грн. (784 348,07 грн. - 354 985,99 грн.).

Отже, аналізуючи подані стороною позивача докази мають місце розбіжності в частині визначення ринкової вартості автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_1 , до ДТП, а відтак у даній справі слід призначити судову автотоварознавчу експертизу.

Посилання представника позивача на акт виконаних робіт №24-2 від 03.05.2023, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «ДІАМАНТ» на суму 152 850,00 грн. за проведений відновлювальний ремонт автомобіля «BMW X1», номерний знак НОМЕР_1 , не може бути належним та допустимим доказом, оскільки до даного акту не долучено розрахункового документу про оплату.

Враховуючи, що юридична особа проводить господарсько-фінансові операції по оплаті за надані послуги в безготівковій формі, позивачу слід довести факт оплати грошових коштів на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «ДІАМАНТ».

Щодо видаткової накладної №789 від 03.04.2023, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 з переліком запчастин на загальну суму 414 565,00 грн. відповідач не може погодитися, оскільки даний документ теж не є розрахунковим, а крім цього не містить інформації про покупця (платника), в тому числі видатковій накладній відсутній підпис про отримання наведеного переліку запчастин. Відтак, долучена копія накладної в силу вимог цивільного-процесуального закону не може бути взята судом до уваги, оскільки є неналежним та недопустимим доказом у даній справі.

Акт виконаних робіт №24-2 від 03.05.2023 на суму 152 850,00 грн. та видаткова накладна №789 від 03.04.2023 не є розрахунковим документами, а отже не можуть бути підставою стягнення з відповідача заявлених у позовній заяві сум до відшкодування заподіяної шкоди.

18.12.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 376 509,53 грн. (триста сімдесят шість тисяч п`ятсот дев`ять грн. 53 коп.), яка включає в себе: 1) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, яка станом на 15.12.2023р. становить 364 003,30 грн.; 2) три проценти річних від простроченої суми, які станом на 15.12.2023р. (451 день прострочення) становлять 12 506,23 грн.

18.12.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання посилалась на наступні обставини.

Так, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону).

З висновку судової автотоварознавчої експертизи №149 від 07.11.2022 вбачається, що ринкова вартість автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , на момент до цього пошкодження, з врахуванням характеристик, показників його стану на той час, становила 875 274, 61 грн.

З цього ж експертного висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля BMW X1 28і 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 520 288,63 грн.

Отже, витрати на відновлювальний ремонт автомобіля BMW X1 28і 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , не перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди.

А відтак, експертом помилково зазначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП, визначається у розмірі його ринкової вартості на момент до цього пошкодження.

Таким чином, зазначена відповідачем формула обрахунку матеріального збитку як різниця між вартістю автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , до та після ДТП, що становить 520 288,62 грн., не може бути застосована у даному випадку.

Різниця у вартості автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , яка визначена у висновку судової автотоварознавчої експертизи №149 від 07.11.2022, та звіті про оцінку автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 784 348,07 грн., не впливає на визначення розміру матеріального збитку, оскільки вартість відновлювального ремонту у всіх випадках є меншою від вартості автомобіля на момент ДТП.

Також відповідач зазначає, що акт виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки до даного акту не долучено розрахункового документу про оплату. Відповідач вважає, що позивачу слід довести факт оплати грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ «ДІАМАНТ».

Аналогічно, відповідач зазначає, що видаткова накладна № 789 від 03.04.2023, видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , з переліком запчастин на загальну суму 414 565,00 грн., не є розрахунковим документом, та є неналежним і недопустимим доказом.

Проте, і акт виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023, і видаткова накладна № 789 від 03.04.2023, видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , одержані у встановленому законом порядку.

19.03.2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Васечко Юрія Андрійовича про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовлено.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду, без виходу судді до нарадчої кімнати, постановленої на місці, від 22.10.2024 року клопотання представника відповідача щодо виклику та допиту експерта в судове засідання задоволено.

Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, фактично посилалась на ті ж обставини що викладені у позовні заяві, у відповідачі на відзив та у заяві про збільшення позовних вимог. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, фактично посилався на ті ж обставини які викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником автомобіля марки BMW X1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.06.2023 р. у справі № 465/5761/22, провадження № 33/811/782/23, ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 20.09.2022р. о 13 год.40 хв. у м.Львові на вул. Чмоли, навпроти службової стоянки Центру обслуговування платників податків (м. Львів, вул. Стрийська, 35), керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та будучи неуважним під час повороту ліворуч поза перехрестям на стоянку, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу марки «BMW X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до зіткнення, після чого автомобіль марки BMW X1 по інерції здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який, в свою чергу, від удару пошкодив дорожні знаки 5.16, 2.1, 4.2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постанова Львівського апеляційного суду від 21.06.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 465/5761/22, згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце протиправні дії відповідача та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2023 року встановлено, що дії відповідача 20.09.2022р. призвели до заподіяння збитків позивачу, а також встановлена вина відповідача у заподіянні цих збитків, що відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України є підставою звільнення позивача від доказування.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Згідно Висновку експерта № 149 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 07 листопада 2022 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля BMW X1 28і 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 520 288,63 грн.

Також судом встановлено, що позивач витратила на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля 567 415,00 грн., з яких 414 565,00 грн. це кошти, сплачені за придбані до автомобіля запчастини, що підтверджується Видатковою накладною № 789 від 03 квітня 2023 року, та 152 850,00 грн. це кошти, сплачені за роботи по відновленню автомобіля, що підтверджується Актом виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023р.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-207910021 від 27 січня 2022 року, договору № MALWDZA від 27.01.2022р. та Страхового Акту ЗСЦВ-4843, затвердженого 11 липня 2023 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ», позивачу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 230 000,00 грн. за страховим випадком, що стався 20 вересня 2022 року, що підтверджується листом страхової компанії № ЗСЦВ-4843/П від 17.07.2023р.

Згідно ч.1 ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки позивачу виплачені згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-207910021 від 27 січня 2022 року грошові кошти у розмірі 230 000,00 грн., різниця між розміром заподіяних та виплачених страховиком збитків підлягає стягненню з заподіювача цих збитків відповідача.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176 цс18) зроблено правовий висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначив, що правильним є висновок про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

З врахуванням того, що розмір виплаченого страхового відшкодування становить 230 000,00 грн., а розмір збитків (витрати на відновлювальний ремонт) становить 567 415,00 грн., а тому, різниця між вартістю відновлюваного ремонту (567 415,00 грн.) та страховим відшкодуванням (230 000,00 грн). становить 337 415,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Суд не погоджується із запереченнями відповідача про те, що розмір матеріального збитку позивача повинен визначатись на рівні ринкової вартості автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , оскільки проводити ремонт цього автомобіля економічно недоцільно.

Згідно п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку судової автотоварознавчої експертизи №149 від 07.11.2022 вбачається, що ринкова вартість автомобіля BMW X1, номерний знак НОМЕР_1 , на момент до цього пошкодження, з врахуванням характеристик, показників його стану на той час, становила 875 274, 61 грн.

З цього ж експертного висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля BMW X1 28і 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на момент дослідження становить 520 288,63 грн.

Таким чином, витрати на відновлювальний ремонт автомобіля BMW X1 28і 2,0 xDrive, д.н.з. НОМЕР_1 , не перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Суд також не погоджується із запереченнями відповідача про те, що надані позивачем суду акт виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023 та видаткова накладна № 789 від 03.04.2023 є неналежними та недопустимими доказами, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Проте, і акт виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023, і видаткова накладна № 789 від 03.04.2023, видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , одержані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають підтверджуватись певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки розмір збитків визначається шляхом встановлення реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, що підтверджується саме актами виконаних робіт та видатковою накладною на товар, а тому, твердження відповідача про те, що акти виконаних робіт та видаткова накладна без розрахункових документів є недопустимими доказами, не відповідає чинним правовим нормам.

Отже, акт виконаних робіт № 24-2 від 03.05.2023 і видаткова накладна № 789 від 03.04.2023 є належними та допустимими доказами у даній справі.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, зазначені позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.

Проте, зобов`язання, яке міститься в заяві про збільшення позовних вимог, не є таким, що виникло з рішення суду, а є зобов`язанням з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду буде визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами.

Отже, лише з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, тобто, виникає грошове зобов`язання відшкодувати майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки у позивача відсутнє рішення суду про відшкодування шкоди, яке набрало чинності, а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми.

За таких обставин, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 337 415,00 грн.

У зв`язку із задоволенням цих позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати внаслідок сплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 374,15 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 337 415,00 грн. (триста тридцять сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 374,15 грн. (три тисячі триста сімдесят чотири гривні 15 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16.12.2024.

Суддя Мартьянова С.М.