СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7096/24
ун. № 553/1314/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви та повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 Києво-Святошинський районний суд міста Києва направив до Святошинського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат, Клименко Яна Миколаївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поділ майна.

Справа надійшла до Святошинського районного суду міста Києва 19.11.2024.

29 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

11 грудня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви та повернення судового збору, сплаченого при поданні позову.

Дослідивши вказану заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Щодо відкликання позовної заяви

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коди до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

З урахуванням того, що провадження у справі ще не відкрите, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суддя дійшов висновку, що вимогу про відкликання заяви слід задовольнити, а позовну заяву про поділ майна повернути ОСОБА_1 .

Щодо повернення судового збору

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З огляду на те, що суддя дійшов висновку про повернення ОСОБА_1 позовної заяви, судовий збір сплачений при її поданні слід повернути позивачці.

Водночас вимогу про повернення судового збору позивачка сформулювала так: «зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути судовий збір у розмірі 10 295,20 гривень, який сплачений згідно з квитанцією № DY9T-RY8H-83RN-HVRV від 16 квітня 2024 року».

Суддя зауважує, що правила повернення судового збору визначені Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету судового збору, за виключенням помилково зарахованого, складається із обов`язковим зазначенням інформації, наведеної в абзаці дев`ятому цього пункту (крім причини повернення коштів з бюджету), і номера судового рішення та подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства із оригіналом або копією платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, копією судового рішення, засвідченою належним чином.

Тлумачення наведених норм свідчить, що для повернення судового збору заявник має виконати таку послідовність дій: спочатку отримати судове рішення про повернення судового збору; надалі звернутися із заявою до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства, до якої долучити оригінал або копію платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, копію судового рішення. І лише у разі відмови органу Державної казначейської служби України повернути судовий збір, заявник, якщо вважає її незаконною, може пред`явити вимогу про зобов`язання повернути судовий збір.

Отже, вимога про зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути судовий збір у розмірі 10 295,20 гривень, сплачений при поданні цього позову, є передчасною.

Окрім того, до заяви позивачка долучила квитанцію про сплату судового збору в сумі 10 295,20 гривень № BH9E-KH8P-83KT-PMKM від 16.04.2024. Квитанція з таким самим номером долучена до позовної заяви. Водночас квитанції № DY9T-RY8H-83RN-HVRV від 16 квітня 2024 року матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суддя задовольняє заяву частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 13, 133, 185, 258-261, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви та повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поділ майна задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поділ майна, та додані до позовної заяви документи повернути позивачці.

Повернути ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір, сплачений при поданні позову, відповідно до квитанції АТ «Універсал Банк» № BH9E-KH8P-83KT-PMKM від 16.04.2024, в сумі 10 295,20 (десять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 20 копійок) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити позивачці разом з позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині повернення позовної заяви може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко