Справа № 214/3404/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , посилаюсь на неможливість прийняття спадщини після смерті бабусі. В обґрунтування вимог зазначено що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , якій за життя належала земельна ділянка, розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав з бабусею за однією адресою, однак у встановлений строк не подав заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_2 . При зверненні до нотаріальної контори отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом строку звернення до нотаріуса із відповідною заявою та відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження вказану цивільну справу.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

До суду надійшла представника заявника ОСОБА_3 про розгляд справи за його та заявниці відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Від представника заінтересованої особи Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Монастирного Д.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду, письмових заперечень до суду не надійшло.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 038601, на підставі рішення Лозуватської сільської ради Ради народних депутатів № 176 від 28 жовтня 2000 р., ОСОБА_2 за життя належала земельна ділянка площею 2,470 га, розташована на території Лозуватської сільської ради (а.с. 10 копія акту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7 копія свідоцтва).

Відповідно до наданої до суду, на виконання вимог ухвали суду, копії спадкової справи щодо спадщини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 звернувся 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 шляхом складання відповідної заяви, засвідченої секретарем Лозуватської сільської ради.

Державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 13 копія постанови). Відомості про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження, сформованих державним нотаріусом (за матеріалами спадкової справи) встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним онуком (по батькові) ОСОБА_2 .

Згідно наданого до суду акту обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання, складеного 28 вересня 2022 року та посвідченого секретарем Лозуватської сільської ради, мешканці будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також депутат Лозуватської сільської ради ОСОБА_6 посвідчили факт проживання ОСОБА_1 з 1997 року по АДРЕСА_1 разом з бабусею: вів спільне господарство, доглядав за нею, організував поховання за власний рахунок (а.с. 12).

Установлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи надані до суду докази та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників процесу:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник заявника ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , робоче місце за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Миру, буд. 69.

Повний текст рішення складено 22 травня 2024 р.

Суддя А.В. Ткаченко