Справа № 487/4057/24
Провадження № 2/487/1993/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 м.Миколаїв

Cуддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про визнання договору купівлі-продажу предмета іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія", ТОВ "ФК "Позика", в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 23 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрований у реєстрі за №2637 від 23.12.2020 року.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову - накласти заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , опис: 3-х кімнатна квартира загальною площею 64,7 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна і саме такий вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Також варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З наведенного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що 02.06.2006 між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_1 був укладений договір №33Ф про надання останньому споживчого кредиту до 01.06.2026 для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №1239 від 02.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В., що укладений між позичальником та ОСОБА_2 , згідно з яким позичальник набуває у власність нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Вказану квартиру було передано позичальником у забезпечення кредитного зобов`язання, про що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. був посвідчений договір іпотеки, реєстровий №1243 від 02.06.2006.

В подальшому, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.12.2015 у справі №490/6688/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" стягнуто заборгованість за кредитиним договором №33Ф від 02.06.2006 в розмірі 479 441 грн.

25.04.2018 між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладений договір №11714 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором.

25.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. було зареєстровано право іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 за новим кредитором - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

23.12.2020 між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (продавець) та ТОВ "Фінансова компанія "Позика" (покупець) укладений договір купівлі-продажу предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрований за №2637 від 23.12.2020.

ОСОБА_1 вважає, що договір від 23.12.2020 є недійсним, оскільки іпотеку надано у забезпечення споживчого кредиту в іноземній валюті, квартира має загальну площу 64,7 кв. м та використовується ним як єдине житло, а іншого він не має, продаж квартири здійснено в період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а тому об`єкт іпотеки не міг бути предметом купівлі-продажу у процедурі звернення стягнення у позасудовому порядку, без згоди власника предмету іпотеки.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (рішення про державну реєстрацію права власності прийнято 23.12.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом Пономарьовою Д.В.).

Суд вважає, що між сторонами дійсно є спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.12.2020 вищевказаної квартири, існують ризики її перепродажу, що істотно ускладнить можливість захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , який бажає оспорити договір купівлі-продужу квартири.

Обраний вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки ТОВ "Фінансова компанія "Позика" й надалі буде мати право володіння та користування спірним майном, однак буде обмежене лише право відчуження цього нерухомого майна.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 08.05.2024.

Суддя Т.А.Карташева