Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/438/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Павленко Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення на його користь аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, особа має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу лише з вимогою, чітко визначеною у вказаній статті.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником та має відповідати вимогам, передбаченим частинами другою і третьої вказаної статті.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Разом із цим, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , ним фактично заявлено дві різні вимоги - про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 та ст. 163 ЦПК України.

З огляду на наведене, враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статей 161 та 163 ЦПК України, у видачі судового наказу за такою заявою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статями 160-165, 258, 259, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.М. Павленко