ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/145/23

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/105/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 ,

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року, дата складання повного його тексту: 05.06.2023, місце ухвалення: м. Бобровиця,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 на користь відповідача на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5000 грн 00 коп. до 2000 грн 00 коп. щомісяця та на відповідача до досягнення їхньою донькою трьох років з 2500 грн 00 коп. до 1000 грн 00 коп. щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2020, від якого вони мають вказану доньку. Згаданим рішенням суду у справі № 729/476/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на доньку в розмірі 5000 грн 00 коп. щомісяця до досягнення нею повноліття та на дружину в розмірі 2500 грн 00 коп. щомісяця до досягнення донькою 3-х років. Проти задоволення того позову ОСОБА_1 не заперечував, оскільки в той час його заробіток у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лосинівський маслосирзавод» (далі за текстом ТОВ «Лосинівський маслосирзавод») становив понад 10000 грн 00 коп. Починаючи з вересня 2022 р. підприємство, на якому працює позивач, попало в скрутне фінансово-економічне становище, у зв`язку з чим розмір його заробітної плати значно зменшився і, крім того, заробітна плата йому нараховується, але фактично не виплачується, внаслідок чого утворилась заборгованість за аліментами, яка продовжує зростати.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що:

- непрацевлаштування або зменшення чи несвоєчасна виплата заробітної плати сама по собі не є підставами для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів погіршення майнового стану платника аліментів (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.06.2018 у справі № 138/594/17-ц). Матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у скрутному матеріальному становищі;

- позивач користується послугами адвоката, використовує особистий транспорт для поїздок до суду, що доводить факт перебування його в хорошому матеріальному становищі, але докази цих обставин відхилені судом. Зокрема, аудіо- та відеозаписами розмов позивача підтверджується проведення святкування, пікніків та спростовується факт його проживання з матір`ю;

- ОСОБА_1 не надано доказів, що йому не виплачено заборгованість по заробітній платі за 2022 рік, а також довідки про доходи за 2023 рік;

- на утриманні ОСОБА_2 перебуває дитина віком до 3 років, тому вона не може працювати. Розмір аліментів на неї у сумі 1000 грн 00 коп., враховуючи інфляційні процеси, вартість на товари і послуги, є очевидно недостатнім;

- дитина перебуває лише на утриманні позивача, має поганий стан здоров`я і часто хворіє, потребує лікування, дитина росте та розвивається і відповідно її потреби збільшуються. В той же час відповідач не працює і не має можливості утримувати дитину. Тож зменшення розміру аліментів порушує права та законні інтереси дитини та відповідача;

- ОСОБА_1 не надано доказів погіршення його стану здоров`я, наявності інших підстав для зменшення розміру аліментів, він не довів, що не може працювати та утримувати ОСОБА_2 і їхню дитину.

У судовому засіданні ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) просив відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради Чернігівської області від 28.06.2023 № 16227, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в цьому селі по АДРЕСА_2 , разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її утриманні (арк. 67).

Сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2020, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 у справі № 729/476/22. Цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на вказану доньку у розмірі 5000 грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття, а також на саму ОСОБА_2 у розмірі 2500 грн 00 коп., щомісячно, до досягнення їхньою дочкою трьох років, починаючи з 08.08.2022. Цей позов ОСОБА_1 визнав у повному обсязі (копія рішення на арк. 4-5).

Згадане рішення в частині стягнення аліментів у сумі 5000 грн 00 коп. на доньку ОСОБА_5 звернуто до виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 70584608 виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (копія постанови на арк. 6). Відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами у цьому провадженні, станом на грудень 2022 р. ОСОБА_1 мав заборгованість перед ОСОБА_2 в сумі 25000 грн 00 коп. (арк. 7).

У довідках ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» зазначено, що ОСОБА_1 працює в цьому Товаристві з 07.04.2022 електриком та його дохід склав:

- за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 - 63350 грн 61 коп. (довідка від 20.01.2023 № 0000-000004, арк. 8);

- заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 склала 18468 грн 15 коп. (довідка від 25.01.2023 № 0000-000005, арк. 15-зворот, 41);

- дохід за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 склав 18771 грн 82 коп. (довідка від 23.05.2023 № 0000-000014, арк. 42).

Згідно з копією виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 , вона часто хворіє на гостру респіраторну вірусну інфекцію (арк. 25).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини (п. 1); стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (п. 2); наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (п. 3); наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого й нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав (п. 3-1); доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (п. 3-2); інші обставини, що мають істотне значення (п. 4).

У згаданій статті також зазначено, що:

- мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1 ст. 184 СК України приписує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Водночас частина 1 його статті 183 приписує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 цього ж Кодексу передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з наявними у справі документами:

- ОСОБА_2 , подаючи позов у серпні 2022 р., просила стягувати аліменти з ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі;

- розмір заробітної плати ОСОБА_1 на час подання вказаного позову у за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 становив 63350 грн 61 коп., тобто в середньому 10558 грн 44 коп. за місяць; з 01.11.2022 виникла заборгованість з виплати останньому заробітної плати в сумі 18468 грн 15 коп.; його заробітна плата за період з 01.01.2023 по 01.04.2023 зменшилася до 18771 грн 82 коп., тобто в середньому до 4692 грн 96 коп. за місяць;

- відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на дату ухвалення оскаржуваного рішення становив 2272 грн 00 коп. Визначена судом місячна сума аліментів - 5000 грн 00 коп., що ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 на доньку, перевищує рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Крім того, обов`язок її утримання лежить і на відповідачеві, а не на одному позивачеві.

З наявних у справі доказів і наведених у мотивувальній частині цієї постанови норм права випливає, що оскаржуване рішення ухвалене без таких порушень норм матеріального або процесуального права, які спричиняють задоволення апеляційної скарги. Її доводи судом відкидаються як такі, що не відповідають встановленим у справі і описаним вище обставинам та визначеним відповідно до них правовідносинам, та такого:

- поганий стан здоров`я і часті хвороби дитини, які потребують лікування, можуть бути підставою, за доведеності, для стягнення додаткових витрат на її лікування;

- конструкція ст. 192 СК України визначає окремі (альтернативні) підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів, а не наявність цих підстав у їх сукупності, як то помилково вважає відповідач.

Тож оскаржуване рішення є законним і підстав для його скасування нема.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: