Справа № 683/286/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/286/24, номер провадження 2/683/379/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: за кредитним договором № 2472982 в розмірі 18 984,80 грн, з яких: 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 984,80 грн сума заборгованості за процентами; за договором позики № 77433275 в розмірі 25 790,64 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 790,64 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 16972-12/2021 в розмірі 8 500 грн, з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 500 грн сума заборгованості за відсотками, а всього за кредитними договорами 53 275,44 грн та стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 3 028 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15.10.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2472982. Укладання кредитного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на мобільний телефон клієнта.

Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, із урахуванням пролонгації визначеної у договорі.

19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2472982 від 15.10.2021 року у розмірі 18 984,80 грн, з яких: 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 984,80 грн сума заборгованості за процентами.

Крім того, 08.10.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики №77433275. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону відповідача, про що свідчить п. 12 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77433275 в розмірі 25 790,64 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 790,64 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 20.12.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Інвеструм» (далі ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 16972-12/2021. Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймав належні ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 21.09.2022 до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 16972-12/2021 від 20.12.2021 року в розмірі 8 500 грн, з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 500 грн сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за кредитними договорами у розмірі 53 275,44 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем ОСОБА_1 надано відзив в якому зазначається про необґрунтованість вимог позивача, зокрема ОСОБА_1 стверджує що ним із фінансовими установами укладалися кредитні договори, проте позивачем не надано доказів на підтвердження факту зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача по вказаних кредитних договорів, а також документів на підтвердження сум процентів, заявлених до стягнення.

Крім того, щодо розбіжностей з договором позики № 77433275, який був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 08.10.2021 року, а договір факторингу 14/06/21 на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло право вимоги до нього за договором позики, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» та ТОВ Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 14.06.2021 року, тобто за п`ять місяців до укладення договору позики. Тобто ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» не могла набути права вимоги за договором позики № 77433275 від 08.10.2021 року, оскільки на момент укладення договору факторингу будь-яких зобов`язальних відносин між первинним кредитором ТОВ Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 не існувало. У зв`язку із чим ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» не набуло права вимоги за договором позики.

Разом з тим у матеріалах справи відсутній реєстр боржників або витяг із нього відповідно до кредитного договору № 16972-12/2021 від 20.12.2021 року, до якого можна встановити, що у цьому реєстрі зазначений боржник ОСОБА_1 та як наслідок за договором факторингу № 21092022 від 29.09.2022 року у ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» виникло право вимоги саме до боржника ОСОБА_1 .

Від позивача відповідь на відзив до суду не надходила, однак представником позивача направлено клопотання про долучення доказів, а саме: копію розрахунку заборгованості за договором № 2472982 від 15.10.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.07.2023 року, копія інформаційної довідки.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано заперечення щодо клопотання позивача про долучення доказів. Оскільки, подані позивачем розрахунки є ідентичними тим, що додані до позову та з їх змісту не можливо встановити виконання позивачем банківських операцій із зарахуванням на банківську картку відповідача суми кредиту, дати такої операції та номера відповідної банківської карти, яка належить відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2472982 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору).

Сума кредиту становить 8 000 гривень (п.1.2 договору). Строк кредиту 20 днів (п.1.3 договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № НОМЕР_1 , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої наданні клієнтом (п.2.1 договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. п.2.4, 2.5 договору).

Тип процентної ставки - фіксована (п.1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п.1.4.1 договору).

Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п.3.1 договору).

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2472982 від 15.10.2021 року доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом.

19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2472982 від 15.10.2021 року у розмірі 18 984,80 грн, з яких: 8 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 984,80 грн сума заборгованості за процентами.

Крім того, 08.10.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77433275 відповідно до умов якого товариство передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) у розмірі 10 000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, строком на 30 днів, процентна ставка на день - 1,99 %. Вказаний кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (п. 1 та п.2 договору).

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку N 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу реєстру боржників № 11, сформованого 16.01.2024 року, до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77433275 від 08.10.2021 в розмірі 25 790,64 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 790,64 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 20.12.2021 року між ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 16972-12/2021. Згідно умов даного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 000 грн строком на 30 днів, тобто до 18.01.2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 182,5 % річних (п.1.1, п. 1.2, п.1.3 договору).

21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймав належні ТОВ «Фінансовою компанією «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку N 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників, сформованого 16.01.2024 року, до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 16972-12/2021 від 20.12.2021 року в розмірі 8 500 грн, з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 500 грн сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цсі 5.

Судом встановлено, що у зобов`язаннях ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Інвеструм», що випливають з вищезазначених кредитних договорів, позичальником за якими є відповідач, відбулася заміна кредитора. Новим кредитором у цих зобов`язаннях є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» не могла набути права вимоги за договором позики № 77433275 від 08.10.2021 року, оскільки на момент укладення договору факторингу будь-яких зобов`язальних відносин між первинним кредитором ТОВ Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 не існувало. У зв`язку із чим ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» не набуло права вимоги за договором позики.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи витягами із Договорів факторингу, із реєстру боржників, копіями Актів прийому-передачі реєстрів боржників.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позивач стверджує, що на виконання умов кредитних договорів первинними кредиторами було перераховано відповідачу обумовлені суми грошових коштів.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 755/2284/16-ц.

Відповідно до частин 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки позивачем клопотання про долучення доказів подано із порушенням строку, жодним чином не обґрунтовано, суд залишив вказане клопотання без задоволення та не приймаються до уваги подані позивачем докази, а саме копію розрахунку заборгованості за договором № 2472982 від 15.10.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.07.2023 року, копія інформаційної довідки.

Разом із тим, суд зауважує, під час звернення до суду із даним позовом, позивач не надав належних доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів первинними кредиторами (первинних бухгалтерських документів).

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18).

Що стосується розрахунків заборгованості, то самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Такі розрахунки є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного вище, суд, надавши належну оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги недоведеність позивачем видачі відповідачу кредитних коштів за кредитними договорами дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаними договорами.

У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, сума сплаченого судового збору покладається на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: вул. Симона Петлюри 30 м. Київ; адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4 м. Бровари Київської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: