ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2024 року

м. Харків

справа № 638/3611/24

провадження № 22-ц/818/2185/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянув у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року про залишення без задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, постановлену суддею Аркатовою К.В., -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним рішення суду, 20 квітня 2024 року за допомогою засобів поштового зв?язку ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з наступного.

Статтею 356 ЦПК України передбачено форму і зміст апеляційної скарги, зокрема частинами першою та третьою передбачено, що апеляційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У пункті 18 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За статтею 59 Конституції України (в редакції наведеного вище Закону) кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Відповідно до статті 8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом або коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 19 ЦПК України для розгляду малозначних справ призначене спрощене позовне провадження.

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи свідчать, що у лютому 2024 року Харківська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року розгляд справи було призначено в порядку загального позовного провадження.

Оскільки Харківською міською радою заявлені позовні вимоги немайнового характеру, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження, судом першої інстанції розгляд справи також було призначено в порядку загального позовного провадження, а також враховуючи те, що дана справа не була визнана малозначною, тому представником відповідача ОСОБА_1 у судах, в тому числі, суді апеляційної інстанції, може бути лише адвокат.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 , який дії в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року про залишення без задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_2 додав до апеляційної скарги нотаріально посвідчену довіреність на представництво інтересів ОСОБА_1 від 10 серпня 2023 року, однак не надав документів, що посвідчують його повноваження на надання правничої допомоги як адвоката.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності та набуття ним статусу адвоката.

Відповідно пункту 1 частини п`ятої статті 367 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року про залишення без задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не може бути прийнята апеляційним судом і підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року про залишення без задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити певні дії повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді : О.В. Маміна

Ю.М. Мальований