_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4637/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 року Акціонерне товариство «Банк «Український капітал» звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк «Український капітал», , місцезнаходження: 03117, м.Київ, проспект Берестейський, буд.67, заборгованість у розмірі 88661 грн. 03 коп., посилаючись на те, що 25.11.2021 року між Акціонерним товариством «Банк « Український капітал» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 25/11_001 від 25.11.2021 року. Відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 52400,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 24.11.2023 року, а позичальник, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором.

В зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору виникла заборгованість в сумі 88661,03 грн., з яких 47263 грн.20 коп. заборгованість за кредитом; 12,31 грн. заборгованість за відсотками; 41385,22 грн. - заборгованість за простроченою щомісячною платою за обслуговування кредитної заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та витрати пов`язані з розглядом судової справи у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 року справу за вказаною заявою було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Представник позивача Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» Трегуб О.А. до судового засідання в режимі відеоконференції з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 . Проте, зворотні поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою»/

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження. У разі відсутності такої заяви, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких письмових пояснень або доказів суду не надано, доводи позову не спростовано належними доказами.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає, що докази, які є в матералах справи є достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 25.11.2021 року між Акціонерним товариством «Банк «Український капітал» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 25/11_001. Пунктом 1.1 Кредитного договору встановлено, що кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 52 400,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 24.11.2023 року. Плата за користування кредитом у вигляді процентов становить 0,01% річних. Процентна ставка за кредитом є фіксованою. Кредит надається на споживчі цілі./а.с.17/

Відповідно п.1.3.1 Договору позичальник вносить щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,59% від суми наданого кредиту, така щомісячна плата є фіксованою.

Відповідно до п.2.1 Договору для цілей обліку розрахунків за кредитом банк на підставі цього Договору відкриває банківський рахунок № НОМЕР_2 . Позичальником не сплачуються платежі за обслуговування та закриття такого рахунку.

Відповідно п.2.2. Договору надання кредиту на цілі, визначені в п.1.2 цього Договору, проводиться шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 .

Відповідно п.3.2. Договору позичальник здійснює погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом шляхом здійснення фіксованих (ануїтетних платежів), у чітко встановлений циа договором термін до 25 числа кожного місяця.

Відповідно п.3.10 Договору плата за обслуговування кредитної заборгованості, встановлена згідно п.1.3.1 цього Договору.

Відповідно до п.8.1 Договору кредитор має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилася, належних процентів, оплат,пені,штрафів,неустойок та інших платежів та відшкодування завданих банку збитків у разі невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим Договором, або у випадку порушення строків платежів, більш ніж один календарний місяць.

У вказаному договорі відповідачем зазначено, що даний договір підписаний власноручно ОСОБА_1 та один із оригіналів разом з Додатком № 1 отримано ним особисто.

Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору від 25 листопада 2021 року встановлено Графік платежів з 25.11.2021 року по 24.11.2023 року, та підписано власноручно ОСОБА_1 /а.с.23/

Також, Акціонерним товариством «Банк «Український капітал» на підтвердження укладення договору надано Заявка на отримання кредиту, Письмова згода, Паспорт споживчого кредиту, Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції, Заява-приєднання до оферти щодо укладення кредитного договору добровільного страхування життя, Заява про відкриття поточного (карткового) раунку та видачу банківської платіжної картки, копії паспорту та довідки про отримання ідентифікаційного коду, підписані власноручно позичальником ОСОБА_1 25.11.2021 року./а.с.24-34/

Крім того, суду надано копії виписок по особовому рахунку позивачальника за період з 25.11.2021 року 10.07.2024 року, якими підтверджено, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами./а.с.12-16/

Таким чином, Акціонерне товариство «Банк «Український капітал» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у сумі 52 400,00 грн.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитом у гривні вбачається, що загальна заборгованість перед банком становить 88661 грн. 03 коп., з яких 47263 грн.20 коп. заборгованість за кредитом; 12 грн.31 коп. заборгованість за відсотками; 41385 грн.52 коп. - заборгованість за простроченою щомісячною платою за обслуговування кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було сплачено 03.02.2022 року в сумі 769,67 грн./а.с.9/

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту та часткове виконання позичальником зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом підтверджені позивачем наданням до справи розрахунку заборгованості за кредитом у гривні.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Отже, відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано.

Щодо стягнення комісії в розмірі 41385,52 грн. - заборгованість за простроченою щомісячною платою за обслуговування кредитної заборгованості, яка фактично по розміру співпадає з заборгованістю за кредитом в сумі 47263,20 грн., суд зазначає наступне.

Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування").

Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення споживчих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В даному випадку, вказаний кредит надано позичальнику на споживчі цілі (п.1.2 Кредитного договору), та в пункті 2.1 Договору зазначено, що позичальником не сплачуються платежі за обслуговування та закриття банківського рахунку рахунку для обліку розрахунків за кредитом.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України "Про споживче кредитування").(п.4.6 Договору).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

Із позову вбачається, що відповідач підписавши зазначений Кредитний договір повністю, підтвердив факт прийняття пропозиції банку укласти договір на узгоджених сторонами умовами та йому надана була вся необхідна інформація, однак зазначені обставини не відповідають дійсності, оскільки інформація, яка викладена на офіційному банківському сайті АТ «Банк`Український капітал» та вся інформація щодо Закону України «Про споживче кредитування», також інформація, яка передбачена у Правилах розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 року № 49, та інформація, що зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не підписані позичальником, який є відповідачем по справі та відсутні відомості що він з ними ознайомлений.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором.

Умовами Кредитного договору № 25/11_001 від 25.11.2021 року передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування щомісячно 3,59% від суми кредиту. Позивач розрахував заборгованість за комісією 41385,52 грн., однак не надав суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування. Представник позивача у судовому засіданні погодився з тим, що дійсно у кредитному договорі відсутній конкретний перелік додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику

Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене, суд вважає, що положення Кредитного договору № 25/11_001 від 25.11.2021 року щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату (3,59%) за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47275,51 грн. В решті вимог позову відмовити.

В порядку ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1614,57 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 211, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 549,536, 599, 611,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк «Український капітал», , місцезнаходження: 03117, м.Київ, проспект Берестейський, буд.67, заборгованість за кредитний договір № 25/11_001 від 25.11.2021 року станом на 10.07.2024 року у розмірі 47275,51 /сорок сім тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 51 копійка./

В решті вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк «Український капітал», код ЄДРПОУ 22868414, місцезнаходження: 03117, м.Київ, проспект Берестейський, буд.67, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1614,57 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2024 року.

Суддя М. В. Гниличенко