Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/4556/23
Провадження № 2/572/276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ТАРАСЮК О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу №572/4556/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації у житловому будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2001 року. При купівлі будинку у ньому зареєстрованих осіб не було. В 2023 році вона з`ясувала, щов її житловому будинку зареєстрована невідома особа- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вона ніколи не бачила і його ніхто із членів її родини не знає. Відповідач по справі не є членом її сім`ї, не перебуває з нею у договірних відносинах. Через реєстрацію у належному їй на праві власності будинку, позивач обмежена у користуванні будинком, вимушена оплачувати більші платежі.

В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені до відповідача вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Заявлене клопотання судом задоволено. Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду позивачем копія договору купівлі-продажу від 02 листопада 2001 року, доводить, що ОСОБА_1 набула право власності на будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №8906 від 25.11.2022 року, виданої центром надання адміністративних послуг Сарненської міської ради в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В даній довідці не зазначено, з якого часу зареєстрований відповідач в будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідач не проживав і не проживає у належному їй на праві власності житлі з моменту купівлі будинку.

Вказані обставини доводяться, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованим у належному позивачу на праві власності житлі, в якому ніколи не проживав.

Також судом встановлено, що між позивачем і відповідачем не існує договірних відносин щодо цього майна, договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався та не реєструвався.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Водночас суд враховує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник, згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

В позовній заяві позивач зазначила, що наявність реєстрації у належному їй на праві власності житлі відповідача, який не проживає в будинку, порушує її права як власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Доказів поважності причин не проживання в даному житлі протягом тривалого часу відповідачем не надано.

Оскільки відповідач припинив користування житлом, в якому зареєстрований, не є членом сім`ї власника житла, оскільки не пов`язаний з нею спільним побутом, то його право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.

Враховуючи досліджені судом докази, які є належними та допустимими та якими доведено факт не проживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) про усунення перешкод права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації у житловому будинку - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: