Провадження номер 2/741/465/24
Єдиний унікальний номер 741/1382/24
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Макіївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник позивачів ОСОБА_5 , представляючи інтереси позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР в ред. 1963 р. зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами як майно колгоспного двору належав його учасникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з фактично належної їй 1/4 частини вищевказаного житлового будинку. Спадщину після її смерті прийняли як спадкоємці першої черги за законом син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно спадкоємцям було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а також у зв`язку з тим, що померла офіційно не зареєструвала свого права власності, а сам будинок відносився до типу колгоспних дворів, і на даний час змінити статус двору неможливо. Одночасно роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав у судовому порядку.

Саме тому представник позивачів просив визнати:

- за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору;

- за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору;

- за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, та на 1/8 частини цього ж будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивачі та представник позивачів ОСОБА_5 не з`явилися, представник позивачів надіслав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивачів та представника позивачів.

Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання сільський голова надіслав до суду заяву, у якій указав, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_1 належало до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , що підтверджується копією виписки з погосподарської книги № 67 від 18 березня 2024 року (а. с. 7).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспному двору, є рівними.

У 1995 році ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 , у зв`язку з чим їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 (а. с. 9).

Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок, що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради Чернігівської області № 67 від 29 лютого 2024 року (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коломійцівка Ніжинського району Чернігівської області померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_6 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 60-61). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 8). ОСОБА_4 є дочкою померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 14, на звороті) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а. с. 14). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлої ОСОБА_6 заведено спадкову справу за № 97/2023, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 59).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_6 спадщину після її смерті прийняли син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , подавши до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Чоловік померлої ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини у визначений законодавством шестимісячний строк, про що подав відповідну заяву. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (на 1/2 частини кожен) (а. с. 55-58).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом установлено, що представник позивачів звертався до Носівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_6 на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частки зазначеного будинку кожному у зв`язку з тим, що будинок належав до типу колгоспного двору, а з введенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону Україи «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, у спадкоємців відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою державного нотаріуса Киреєвої Л.М. № 456/02-31 від 1 травня 2024 року (а. с. 12).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснює державний реєстратор, але відповідно до вищевказаного Закону та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної власності на нерухоме майно, яким, у тому числі, є і майно колгоспного двору і, відповідно, державний реєстратор не може зареєструвати за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини вищевказаного будинку за кожним як за членами колишнього колгоспного двору. Отже, їх право власності підлягає визнанню в судовому порядку.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 72,9 кв. м, житлова площа 24,9 кв. м (а. с. 15-17).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією АТ «Таскомбанк» від 5 липня 2024 року (а. с. 4).

Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Макіївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 72,9 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , сплачений в АТ «Таскомбанк» за реквізитами: рахунок отримувача UA0025645, отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. відповідно до квитанції про сплату № 4663-1462-3970-6529 від 05 липня 2024 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Макіївська об`єднана територіальна громада в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Макіївка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 27.

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА