Справа № 359/4028/23
Провадження № 2/359/274/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Ліман А.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Голиці Т.І. та представника відповідача Мостової М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним наказу про при-зупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення серед-нього заробітку за час призупинення дії трудового договору,-

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Голицю Т.І. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі по тексту - Украерорух), яким просив : 1) визнати незаконним наказ відповідача «Про призупинення трудових договорів з працівниками РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року за № 140 в частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з позивачем, диспетчером управління повітряним рухом Районного диспетчерського центру Служби аеронавігаційного обслуговування Регіонального структурного підрозділу «Київцентраеро» Украероруху, якого зазначено в Додатку № 1 до оскаржуваного наказу; 2) зобовязати Украерорух поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ОСОБА_1 ; 3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2022 року до 30 січня 2023 року; 4) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення дії трудового договору з ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 5) стягнути з Украерорух на користь позивача понесені судові витрати.

Вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 працював в Украерорух на посаді диспетчером управління повітряним рухом Районного диспетчерського центру Служби аеронавігаційного обслуговування Регіонального структурного підрозділу «Київцентр-аеро» (далі по тексту РСП «Київцентраеро»). Наказом відповідача «Про призупинення трудових договорів з працівниками РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року за № 140 з позивачем з 01 квітня 2022 року було призупинено до скасування воєнного стану дію трудового договору. В квітні 2022 року ОСОБА_1 направив до Украерорух та Регіонального структурного підрозділу «Київцентраеро» заяви, якими висловив незгоду щодо призупинення з ним дії трудового договору та вимагав відновлення його становища. Лише з 01 лютого 2023 року на підставі наказу відповідача «Про поновлення дії трудових договорів працівникам служби аеронавіга-ційного обслуговування РСП «Київцентраеро»» за № 50/0 від 30 січня 2023 року з ОСОБА_1 було поновлено дію трудового договору.

Позивач вважає, що призупинення з ним дії трудового договору незаконним згідно вимог ст. 43, 64 Конституції України, ст. 1, 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки : роботодавець міг надати йому роботу, яку ОСОБА_1 міг би виконувати; призупинення дії трудового договору було здійснено не з підстав, вказаних у даному Законі, а саме : «у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства».

В період з 01 квітня 2022 року до 01 лютого 2023 року позивач весь час знаходився у м. Бориспіль, за місцем своєї реєстрації, не виїздив за межі держави Україна. В свою чергу, м. Бориспіль, де розташоване робоче місце ОСОБА_1 , не відносилось у вказаний період до зони бойових дій, не було купованою територією. Відтак відповідач мав реальну можливість забезпечити позивача роботою, а ОСОБА_1 міг її виконувати.

На переконання позивача, можливість роботодавця надавати роботу визначається його здатністю організувати виробничий процес та керувати ним, забезпечуючи працівників необхідними засобами та предметами праці, зокрема, надаючи належним чином обладнанні робочі місця, для виконання працівниками їх обов`язків відповідно до посадових інструкцій.

Братуха також зазначив, що Украерорух складається з підрозділів головного підприємства та регіональних структурних підрозділів (далі - РСП), які разом з підпорядкованими ним службами організації повітряного руху, географічно розташовані у різних областях України (місцевостях). Підрозділи головного підприємства Відповідача та РСП «Київцентраеро» знаходяться в одній місцевості та розташовані на території Міжнарод-ного Аеропорту «Бориспіль» у Київській області (межує з територією МА Бориспіль), причому будівлі центрального офісу Украероруху та РСП «Київцентраеро» розташовані поруч (з`єднані між собою переходом - галереєю).

Крім того, у період відсторонення позивача від роботи, інші працівники, з аналогічними посадами, залучались Украерорух до виконання посадових обов`язків, що, на переконання ОСОБА_1 , свідчить про дискримінаційний підхід роботодавця до вирішення питання про прийняття рішення про призупинення дії трудового договору саме з позивачем, оскільки на час прийняття такого рішення та винесення оскаржуваного наказу за № 140 від 30 березня 2022 року ОСОБА_1 мав діючі медичний сертифікат та сертифікат зі знання іноземної мови.

Позивач вважає, що призупинення дії трудового договору з ним, як з працівником відповідача, згідно наказ Украероруху від 30 березня 2022 року за № 140 проведено не у відповідності з вимогами діючого трудового законодавства, у зв`язку з чим трудові гарантії ОСОБА_1 порушенні, а відтак останні мають бути відновлені шляхом визнання вказаного наказу Украероруху в частині позивача незаконним і, як наслідок, поновленням дії трудового договору з ОСОБА_1 з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 01 квітня 2022 року до 01 лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

25 травня 2023 року відповідач подав відзив на позов, яким просив відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Украерорух не заперечує факт роботи ОСОБА_1 на вказаній у позові посаді до призупинення з ним дії трудового договору. Згідно п. 1.5. посадової інструкції ОСОБА_1 від 26 лютого 2020 року за № 19.2-02-66, функціонально позивач підпорядковується керівнику польотів Районного диспетчерського центру Служби аеронавігаційного обслуговування РСП «Київцентраеро» (далі по тексту РДЦ Служби аеронавігаційного обслуговування РСП «Київцентраеро») начальнику чергової зміни, оперативно старшому диспетчеру управління повітряним рухом напрямів РДЦ. Основним завданням позивача, згідно п. 2.1 посадової інструкції, є : безпосереднє управління повітряним рухом та обслуговування повітряного руху на робочому місці сектора районного диспетчерського центру, районне диспетчерське обслуговування повітряного руху, диспетчерське обслуговування підходу, польотно інформаційне та аварійне обслуговування повітряного руху, запобігає зіткненню повітряних суден, надає консультації та інформацію для забезпечення безпечного й ефективного виконання польотів, сповіщає відповідні організації про повітряні судна, які потребують допомоги пошуково рятувальних служб, і надає таким організаціям необхідного сприяння, тощо.

Тобто, основним обов`язком ОСОБА_1 є забезпечення безпеки польотів повітряних суден, координація руху як транзитних літаків, так і літаків в районі аеродрому при посадці, взльоті, тощо.

Украерорух є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну. Основним джерелом доходів, відповідно ст. 36 Повітряного кодексу України, є надходження за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування (далі - АНО).

У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», по всій території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і наразі. Об`єднана цивільно військова система організації повітряного руху України вжила термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Наведене є широковідомим фактом і, в силу вимог ч. 3 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. У зв`язку з цим надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено повністю.

Наведене стало підставою для видачі по підприємству наказу № 126 від 01 березня 2022 року про введення режиму простою для всіх працівників, крім тих, що залучаються до виконання безперебійних завдань і функцій Украероруху в умовах воєнного стану.

Наказом Украероруху «Про призупинення трудових договорів з працівниками РСП «Київцентраеро»» за № 140 від 30 березня 2022 року, відповідно ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з наступними змінами, наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року за №124 «Про режим роботи Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року за №126 «Про впровадження режиму простою й оплати на період воєнного стану», а також у зв`язку з закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, було вирішено призупинити з 01 квітня 2022 року дію трудових договорів працівникам підприємства відповідача зі збереженням місця роботи і посади - до скасування воєнного стану. Про видачу даного наказу позивач належним чином повідомлений роботодавцем, наведене ОСОБА_1 визнається і не заперечується.

Представник відповідача наголосив, що в період воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини й громадянина, зокрема передбачені статтями 43- 44 Конституції України. Відповідно ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», що діяв на момент видання наказу Украероруху від 30 березня 2022 року за № 140, дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. У коментарі Мінекономіки від 25 березня 2022 року до вказаного Закону зазначено, що ініціатором призупинення трудового договору можуть бути як роботодавець, так і працівник.

Пунктом 1 ст. 13 Закону визначено, що призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. В свою чергу, ця норма не містить вимоги щодо абсолютної неможливості забезпечення працівника роботою. За змістом ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» військові дії вважаються форс-мажорними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, взятих на себе сторонами.

Зважаючи на вказане, жодні перельоти над територією України не здійснюються, відсутні будь які авіаційні перевезення пасажирів та вантажу. Крім того, пошкоджено критичну інфраструктуру цивільної авіації у багатьох аеропортах України, а саме : «Дніпро», «Вінниця», «Харків», «Кривий Ріг», «Запоріжжя», «Суми» де було нанесено декілька ракетно-бомбових уражень з боку країни-агресора. Ряд об`єктів Украероруху були знищені та пошкоджені, у зв`язку з чим відповідач не міг забезпечити позивача роботою.

Зазначено також, що відповідно вимог п. 4 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України, а тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також є безпідставними і задоволенню не підлягають.

01 лютого 2023 року дію трудового договору з позивачем було поновлено на підставі наказу Украерорух від 30 січня 2023 року за № 50/о.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в Украерорух на посаді диспетчером управління повітряним рухом Районного диспетчерського центру Служби аеронавіга-ційного обслуговування РСП «Київцентраеро».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово пролонгувався та діє наразі.

Наведені обставини визнаються і не заперечуються сторонами

Згідно ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представ-ників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Зважаючи на це, 24 лютого 2022 року на офіційному сайті підприємства Украерорух було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України наступного змісту: «У зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено» (а.с. 140 т. 1).

Відповідно наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за № 124 від 24 лютого 2022 року, працівників Украероруху, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, було зобов`язано з 24 лютого 2022 року прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням в.о. директора Украероруху, безпосереднім викликом заступника директора - начальника Украероцентру, директорів РСП, директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону (а.с. 10 т. 1).

Наказом відповідача за № 126 від 01 березня 2022 року запроваджено режим простою на підприємстві з 01 березня 2022 року до прийняття відповідного рішення для всіх працівників, окрім тих, що вказані у переліках, зазначених у підпунктах 2.1-2.3 цього наказу (а.с. 11 т. 1).

Також п. 2-2.1 даного наказу заступника директора, адміністративного директора, директора РСП, директора Дніпровського РСП, керівника структурного підрозділу Східного регіону, керівників структурних підрозділів, безпосередньо підпорядкованих директору Украерорух, зобов`язано затвердити перелік працівників, які залучаються до виконання безперебійних робіт і функцій підприємства в умовах воєнного стану, і табелю-вати їх відповідно до фактично відпрацьованого часу.

Окремим дорученням Украерорух від 24 березня 2022 року за № 9 «Про надання інформації по персоналу» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України і введенням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та необхідності подальшого забезпечення роботи на підприємстві в умовах воєнного стану зобов`язано заступника директора, адміністративного директора, директора РСП, директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону, начальника ВСП «ЦАПС», керівників структурних підрозділів, безпосередньо підпорядкованих директору Украерорух, надати перелік персоналу ОПР власників свідоцтв диспетчера УПР із чинними допусками органу ОПР, із зазначенням прізвища та посади фахівців ОПР, які будуть залучатись в разі термінової потреби на відповідних об`єктах АНО в мінімальній конфігурації секторів та робочих місць (службовою запискою на ім`я директора). Надати перелік працівників, із зазначенням прізвища та посади співробітника, які не залучаються на період воєнного стану до виконання своїх посадових обов`язків (службовою запискою на ім`я директора) (а.с. 12 т. 1).

Внаслідок даного доручення, позивача безпосереднім керівником було включено до переліку працівників, які не залучалися на період воєнного стану до виконання своїх посадових обов`язків. Наведене визнається та не заперечується сторонами.

У зв`язку з цим, наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року за № 140, відповідно ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року за №124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року за №126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавіга-ційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудових договорів працівникам РСП «Київцентраеро», зазначеним у додатках 1-13 до цього наказу, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану, нарахування та виплату заробітної плати не проводити (а.с. 13-14 т. 1, а.с. 5-48 т. 2).

Судом встановлено, що в додатку № 1 до вказаного наказу зазначено прізвище позивача ОСОБА_1 та займана ним посада диспетчер управління повітряним рухом.

На підставі штатного розпису РСП «Київцентраеро», штатного розпису РСП «РСП «Київ-центраеро» (військові), затвердженого наказом Украерорух за № 41 від 26 січня 2022 року, та довідки відповідача за № 2080/1/23 від 07 серпня 2023 року судом встановлено, що станом на квітень 2022 року загальна кількість працівників РДЦ служби аеронавігаційного обслуговування РСП «Київцентраеро» Украероруху (далі по тексту загальна кількість працівників) становила - 215 осіб, кількість працівників, з якими було призупинено дію трудового договору (далі по тексту призупинені договори з працівниками) 172 особи, залучені до роботи 35 осіб; станом на травень 2022 року загальна кількість працівників становила - 215 осіб, призупинені договори з працівниками 171 особа, залучені до роботи 34 осіб; станом на червень 2022 року загальна кількість працівників становила - 214 осіб, призупинені договори з працівниками 169 особа, залучені до роботи 33 осіб; станом на липень 2022 року загальна кількість працівників становила - 214 осіб, призупинені договори з працівниками 172 особа, залучені до роботи 30 осіб; станом на серпень 2022 року загальна кількість працівників становила - 214 осіб, призупинені договори з працівниками 170 особа, залучені до роботи 28 осіб; станом на вересень 2022 року загальна кількість працівників становила - 213 осіб, призупинені договори з працівниками 165 особа, залучені до роботи 32 осіб; станом на жовтень 2022 року загальна кількість працівників становила - 212 осіб, призупинені договори з працівниками 162 особа, залучені до роботи 34 осіб; станом на листопад 2022 року загальна кількість працівників становила - 212 осіб, призупинені договори з працівниками 163 особа, залучені до роботи 31 осіб; станом на грудень 2022 року загальна кількість працівників становила - 209 осіб, призупинені договори з працівниками 158 особа, залучені до роботи 33 осіб; станом на січень 2023 року загальна кількість працівників становила - 209 осіб, призупинені договори з працівниками 155 особа, залучені до роботи 37 осіб; станом на лютий 2023 року загальна кількість працівників становила - 209 осіб, призупинені договори з працівниками 166 особа, залучені до роботи 28 осіб (а.с. 3, 49-74 т. 2).

Наведене, на переконання суду, свідчить про масовий підхід у вирішенні питання щодо призупинення дій трудових договорів з працівниками Украерорух на період воєнного стану та не свідчить про вибіркове дискримінаційне ставлення відповідача до ОСОБА_1 .. Відтак, твердження позивача, в цій частині, суд оцінює критично.

19 квітня 2022 року позивач звернувся до Украерорух з рекомендованим листом, у якому зазначив, що не погоджується з призупиненням дії його трудового договору і вважає незаконним, маніпулятивним і вибірковим; зазначив, що не виїхав з м. Бориспіль і має можливість виконувати роботу відповідно вимог посадової інструкції; не звертався до адміністрації підприємства з ініціативою щодо призупиненні дії трудового договору та не отримував від Украерорух подібних пропозицій та не погоджувався з ними (а.с. 15-18 т. 1).

Суд звертає увагу на те, що даним листом ОСОБА_1 не просив Украерорух перевести його на іншу посаду, яку б він міг виконувати відповідно наявної кваліфікації та знань, а лише висловив незгоду щодо призупинення дії трудового договору та готовність при-ступити до виконувати посадових обов`язків станом на квітень 2022 року.

Наведене, в свою чергу, свідчить про належне повідомлення позивача про наказ № 140 від 30 березня 2022 року та обізнаність ОСОБА_1 з цим наказом.

Відповідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, відповідно гл. 19 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211 строки, визначені ст. 233 КЗпП України, продовжуються на строк дії карантину.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду 28 квітня 2023 року шляхом направлення рекомендованого листа з вкладенням за № 734 (а.с. 122 т. 1).

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 починаючи з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р

Зважаючи на це, суд приходить переконання, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

В листі Украерорух за № 1-17.2/944/23 від 23 березня 2023 року на ім`я Адвокатського бюро «Івана Хомича» за № 269-02/2023 від 24 лютого 2023 року відповідачем, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року не повідомляв підприємство про можливість виконання ним роботи як працівником згідно його посадової інструкції (а.с. 19-20 т. 1).

Відповідно п. 2.1 посадової інструкції диспетчера управління повітряним рухом районного диспетчерського центру Центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування, затвердженої заступником директора з УПР 26 лютого 2020 року за № 19.2-02-66, з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 15 квітня 2020 року, позивача, зокрема, має наступні права та обов`язки : здійснює безпосереднє управління повітряним рухом та надає обслуговування повітряного руху на робочому місці сектора районного диспетчерського центру; надає районне диспетчерське обслуговування повітряного руху, диспетчерське обслуговування підходу, польотно інформаційне та аварійне обслуговування повітряного руху; запобігає зіткненню повітряних суден; надає консультації та інформацію для забезпечення безпечного й ефективного виконання польотів; відповідає вимогам схеми компетентності РДЦ та має бути компетентним для надання диспетчерського ОПР відповідно допуску (ів) органу ОПР; самостійно контролює терміни дії медичного сертифіката, свідоцтва диспетчера служби руху / свідоцтва диспетчера УПР та відповідних допусків (а.с. 35-42 т. 1).

Наведене свідчить про те, що основними завданнями та обов`язками позивача як диспетчера УПР є безпосереднє управління повітряним рухом та запобігання зіткненню повітряних суден.

Згідно п. 6.1 посадової інструкції, диспетчер УПР РДЦ повинен відповідати таким вимогам: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст, бакалавр); наявність чинного свідоцтва диспетчера управління повітряним рухом; володіння державною мовою; володіння російською мовою та англійською мовою на рівні не нижче 4 за шкалою ICAO; допуск до ведення радіотелефонного зв`язку англійською мовою; наявність чинного сертифіката.

Згідно службової записки в.о. директора Украерорух за № 19-07/1721/23 від 07 листопада 2023 року, виходячи з окремого доручення за № 9 від 24 березня 2022 року «Про надання інформації по персоналу» заступникам директора, керівникам структурних підрозділів в строк до 29 березня 2022 року було необхідно подати перелік працівників, які будуть залучатись до виконання безперебійних завдань і функцій підприємства у терміновому порядку та у мінімальній конфігурації секторів та робочих місць. У зв`язку з чим до роботи було залучено 35 з 215 працівників, які відповідали вимогам окремого доручення.

Також у даній службовій записці вказано, що вимоги відносно наявності діючих медичного сертифікату та сертифікату щодо володіння англійською мовою не були відмінені або призупинені уповноваженим органом, а їх наявність у фахівців є обов`язковою при виконанні ними своїх посадових обов`язків та, враховуючи той факт, що робота всіх сертифікаційних комісій по продовженню дії згаданих сертифікатів на той час була призупинена на невизначений період, для залучення до роботи обиралися фахівці, у яких медичний сертифікат та сертифікат з підтвердженим рівнем володіння англійською мовою були діючими до кінця 2022 року (а.с. 87-88 т. 2).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що : робота сертифікаційних комісій по продовженню дії медичного та мовного сертифікатів в 2022 році через введення воєнного стану на території України була призупинена; дія медичного сертифіката, виданого на ім`я ОСОБА_1 , закінчувалась 25 травня 2022 року, а сертифікату про підтвердження рівня володіння англійською мовою 29 вересня 2022 року (а.с. 97-98 т. 2). Наведене, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, окремому доказуванню не підлягає, оскільки визнається і не заперечується сторонами і у суду відсутні сумніви у добровільності такого визнання.

На підставі показів сторін судом також встановлено, що лише навесні 2023 року запрацювали сертифікаційні комісії, у зв`язку з чим в липні 2023 року позивач поновив медичний сертифікат та 19 жовтня 2023 року поновив сертифікат щодо підтвердження рівня володіння англійською мовою. Докази наведеного в матеріалах справи відсутні, проте дані обставини визнаються і підтверджуються обома сторонами у справі.

У зв`язку з наведеним, 30 січня 2023 року Украерорух було видано наказ № 50/о «Про поновлення дії трудових договорів працівникам служби аеронавігаційного обслугову-вання РСП «Київцентраеро», згідно п. 1 якого з 01 лютого 2023 року поновлено дію трудових договорів працівникам служби аеронавігаційного обслуговування РСП «Київцентраеро» (за їх згодою), зазначеним у додатку 1 до наказу, які є власниками свідоцтва диспетчера управління повітряним рухом та мають діючий сертифікат з англійської мови та успішно пройдену медичну сертифікацію, з урахуванням діючого режиму роботи по підприємству (а.с. 43-45 т. 1). Даним наказом поновлено дію трудового договору і з позивачем.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно п. 3 даного Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно п. 5 п. 1 ст. 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно п. 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З огляду на вищевикладене, положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (станом на момент видачі оскаржуваного наказу) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено право роботодавця призупиняти дію трудового договору з праців-никами, що не припиняє трудових відносин, не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.

Водночас, як випливає з аналізу положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», таке право роботодавця щодо призупинення трудового договору з працівником настає за певних умов, зокрема, за таких як абсолютна неможливість через збройну агресію роботодавцем надати роботу, а працівником виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником.

Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 01 червня 2023 року у справі №149/1089/22 (провадження №61-292св23).

Як вже встановлено судом вище, заявою від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 повідомив Украерорух, що має можливість виконувати свої посадові обов`язки, бажає їх виконувати та заперечуває проти призупинення з ним дії трудового договору.

Наведене, в свою чергу, свідчить про те, що на момент винесення відповідачем оскаржуваного наказу № 140 від 30 березня 2022 року підприємство Украерорух не було обізнаним про готовність ОСОБА_1 і надалі виконувати посадові обов`язки та його можливість продовження роботи на займаній посаді.

Судом також встановлено, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України діє відповідно Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - Статут) затвердженого Наказом Міністра інфраструктури України за № 121.

Наведене встановлено у справі за № 760/6923/22, судове рішення у якій набрало законної сили. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господар-ській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно п. 1.1. Статуту, підприємство Украерорух є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну.

Згідно п. 2.1. Статуту, підприємство утворено з метою організації заходів використання Повітряного простору, для забезпечення безпечного, економічно ефективного аеронавіга-ційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден та включає організацію повітряного руху, аварійне обслуговування, зв`язок, навігацію та спостереження (радіотехнічне забезпечення), метеорологічне обслуговування, обслугову-вання аеронавігаційною інформацією, а також авіаційний пошук і рятування (у разі покладення на підприємство таких функцій уповноваженими органами чи нормами законодавства).

Відповідно ч. 1 ст. 36 Повітряного кодексу України, аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі.

Провайдер аеронавігаційного обслуговування за погодженням з уповноваженим органом з питань цивільної авіації може передавати на договірних засадах право щодо технічної експлуатації наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження юридичним особам, сертифікованим відповідно до авіаційних правил України.

Таким чином встановлено, що основним напрямком діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є організація заходів використання повітряного простору, для забезпечення безпечного, економічно ефективного аеронавігаційного обслуговування, яке, в свою чергу, здійснюється провайдерами на платній основі.

При цьому, у зв`язку військовою агресією російської федерації, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації, з 24 лютого 2022 року Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування цивільним користувачам повітряного простору України було призупинено повністю.

24 лютого 2022 року Украерорух на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України.

Довідкою Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року за №2024/02.0-7.1, засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме : військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України та які є об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності по договорах, і виконання яких є неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (а.с. 141 т. 1).

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про доведеність того факту, що закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору, а також призупинення надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України відбулося саме у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.

При цьому, факт призупинення надання аеронавігаційних послуг (обслуговування) у повітряному просторі України, які є основним напрямком діяльності Украерорух, безумовно свідчить про зменшення обсягу роботи, яку відповідач може надавити своїм працівникам.

Зважаючи на вказане, судом встановлено, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України відбулося закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору, що, у свою чергу, призвело до зупинення діяльності відповідача з надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України.

Дані обставини переконливо свідчать про неможливість Украерорух забезпечити роботою всіх своїх працівників роботою, відповідно їх посадових обов`язків, оскільки підприємство фактично припинило здійснювати основну свою діяльність, а саме : надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України.

Саме у зв`язку з цим, на підставі ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідачем і було прийнято рішення про призупинення дії трудових договорів з більшістю працівників підприємства.

В свою чергу, після введення 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України, на підприємстві припинили свою роботу на невизначений час медична комісія та сертифікаційна комісія щодо підтвердження працівниками рівня володіння англійською мовою. Наведене обставина визнається та не заперечується сторонами у справі.

Сторонами також визнається і не заперечується, підтверджується матеріалами справи, що в травні 2022 року у позивача закінчувався строк дії медичного сертифікату, а у вересні 2022 року строк дії сертифікату щодо підтвердження рівня володіння англійською мовою.

Разом з тим, вимоги до працівників, які обіймали посаду диспетчера, та які передбачені у п. 6.1 посадової інструкції, не втратили чинність та не були призупинені на період воєнного стану. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на це, суд приймає до уваги доводи службової записки в.о. директора Украерорух від 2023 року та вважає їх дійсними в період затвердження списків працівників протягом лютого березня 2022 року, допущених до роботи в період воєнного стану, зважаючи на призупинення роботи вказаних вище комісій на невизначений строк, виходячи із наявності у диспетчерів діючими до кінця 2022 року медичними та мовними сертифікатами.

Враховуючи вказане, позивача і не було включено до переліку диспетчерів, які мали продовжувати виконання своїх посадових обов`язків на період введення на території України воєнного стану, оскільки дія його сертифікатів спливала ще до закінчення 2022 року, у зв`язку з чим він вже з травня 2022 року не міг би виконувати посадові обов`язки диспетчера.

Наведене, на переконання суду, також свідчить і про неможливість, згідно вимог посадової інструкції, виконання позивачем завдань і функцій диспетчера протягом всього 2022 року. Відтак, суд вважає заяву ОСОБА_1 , подану 19 квітня 2022 року до Украерорух, з повідомленням про можливість виконання ним роботи диспетчера, - формальною, оскільки позивачу було достеменно відомо про те, що вже 25 травня 2022 року спливає строк дії його медичного сертифікату і про призупинення роботи медичної комісії, у зв`язку з чим поновити медичний сертифікат ОСОБА_1 не мав можливості.

В свою чергу, суд критично ставиться до тверджень позивача та його представника щодо залучення відповідачем до виконання роботи на посаді диспетчера колег, у яких також, як і у ОСОБА_1 , спливав строк дії вказаних вище сертифікатів до кінця 2022 року, оскільки наведене не підтверджено жодними доказами у матеріалах справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі за № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивача на ті обставини, що можливість роботодавця надавати роботу визначається його здатністю організувати виробничий процес та керувати ним, забезпе-чуючи працівників необхідними засобами та предметами праці, зокрема, надаючи належним чином обладнанні робочі місця, для виконання працівниками їх обов`язків відповідно посадових інструкцій, суд також оцінює критично, оскільки підприємство прийняло рішення про призупинення дії трудових договорів із працівниками саме у зв`язку із зупиненням діяльності підприємства та, як наслідок, відсутністю такої роботи для виконання працівниками, а тому здатність відповідача організувати виробничий процес та керувати ним, не є єдиною ознакою можливості Украерорух надавати працівникам роботу у даному випадку.

Доводи позивача про те, що Украерорух має можливість забезпечувати своїх працівників роботою, оскільки у м. Бориспіль Київської області не велися та не ведуться активні бойові дії, а тому підстави для призупинення трудового договору із позивачем у відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» були відсутні, суд не бере до уваги, оскільки підставою для призупинення дії трудового договору із ОСОБА_1 є саме зупинення діяльності підприємства та, як наслідок, відсутність такої роботи для виконання працівником.

Підсумовуючи наведене, суд вважає правомірними дії відповідача щодо видачі наказу № 140 від 30 березня 2022 року про призупинення, зокрема з позивачем, дії трудового договору, а відтак вимоги ОСОБА_1 про його скасування в цій частині не підлягають задоволенню.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування вказаного вище наказу, у задоволення яких судом відмовлено, а тому ця позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Зважаючи на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд не вбачає підстав для стягнення з Украерорух на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 259-263, 353, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 грудня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва