Справа № 372/6178/24
Провадження № 2-2544/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

23 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Висоцької Г. В. , з участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вони і з відповідачем у справі перебували у цивільному шлюбі, під час якого у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із тим, що позивачка не працює, оскільки перебуває у відпусті по догляду за дитиною, то просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1775,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Ухвалою судді від 21.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження призначено судовий розгляд.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. не заперечувала щодо винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення смс - повідомлення, заяв клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Дитина зареєстрована та фактично проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 01.11.2024 року №3235- та від 04.11.2024 №3235-.

Позивачка перебуває у декретній відпустці і тому потребує коштів на власне утримання.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 91 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини.

Позивачка на даний час не працює, а доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.

Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги на утримання позивачки суду надано не було.

Отже, враховуючи, що разом з позивачкою проживає син, якому не виповнилось трьох років, то вона має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано).

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі на утримання позивачки,суд враховує,що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1січня 2024року становить 3028 гривень.

Тому суд, врахувавши встановлені обставини, надані по справі докази, вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 1775,00 грн. до досягнення сином трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги у такому розмірі, суд виходить з вищевказаних обставин та керується засадами справедливості, добросовісності та розумності сімейних відносинах, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України, та вважає такий розмір обґрунтованим.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за наявності підстав, визначених ст. 192 СК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 264, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1775,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19 листопада 2024 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Висоцька Г.В.