Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/300/24

Провадження №2-о/377/13/24

29 травня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретарів судового засідання Пскової А.І., ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона на день смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 . За життя її батько успадкував після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , інша частка вказаної квартири належала йому на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.07.2012 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1326. Батько заявниці заповіту за життя не залишив. Заявниця являється єдиним спадкоємцем за законом після його смерті. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька заявниця 30 березня 2024 року звернулась до державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у зв`язку з неподанням нею заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та відсутності її реєстрації разом із батьком на момент його смерті.

У зв`язку з викладеним заявниця просила суд встановити факт того, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігові Чернігівської області, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до судового розгляду на 06 травня 2024 року.

06 травня 2024 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 21 травня 2024 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України у зв`язку з витребуванням доказів.

21 травня 2024 року судове засідання було відкладено на 29 травня 2024 року на підставі пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України.

Заявниця у судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2024 року, просила задовольнити заяву, посилаючись на те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в лікарні в місті Чернігові. Після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батько успадкував частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яку її батьки за життя придбали у власність, де був зареєстрований до дня його смерті. 09 травня 2015 року її батько переніс другий інсульт та став лежачим хворим, тому вона забрала його до себе в котедж за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , де проживала разом із ним до дня його смерті. Оскільки вона працювала, то найняла доглядальницю, яка в денний час годувала її батька та здійснювала за ним догляд. Після смерті батька вона не звернулась вчасно до нотаріуса для оформлення спадщини, оскільки вважала, що спадщина перейде до неї автоматично як до єдиної спадкоємиці.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2024 року, заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є їхньою матір`ю, а ОСОБА_5 є їхнім дідом. Після смерті їхньої баби ОСОБА_6 , дід захворів та не міг самостійно себе обслуговувати, тому їхня мати забрала його на постійне проживання до себе в котедж за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядала за ним до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2024 року, суду показала, що із заявницею ОСОБА_2 вона знайома майже 15 років, перебуває у дружніх стосунках з її синами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 2-3 рази на місяць вона бувала в них у гостях у котеджі за адресою: АДРЕСА_1 , була знайома з їхнім дідом ОСОБА_10 та бабою ОСОБА_11 , які за життя проживали у Дніпровському кварталі міста Славутича. Після смерті баби ОСОБА_11 , дід ОСОБА_12 постійно проживав разом із своєю дочкою ОСОБА_2 в котеджі за вказаною адресою. Спочатку він міг сам ходити, навіть щось робив у дворі, але за 2-3 роки до його смерті вона бачила, що через хворобу він був прикутий до ліжка і не міг самостійно ходити та обслуговувати себе, помер він у лікарні в місті Чернігові восени 2023 року.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2024 року, суду показала, що вона знайома із заявницею ОСОБА_2 близько трьох років. З 2020 чи 2021 року на прохання заявниці вона допомагала останній доглядати за хворим батьком ОСОБА_5 , який через хворобу був прикутий до ліжка. Помер він у 2023 році. Дружина ОСОБА_5 померла раніше за нього. З 2020 чи з 2021 року до дня своєї смерті ОСОБА_5 постійно проживав разом із своєю дочкою ОСОБА_2 в котеджі за адресою: АДРЕСА_1 , де вона постійно його бачила, оскільки до кінця лютого 2022 року щодня приходила до нього, у подальшому відвідувала його два рази на тиждень до дня його смерті.

У судове засідання, призначене на 29 травня 2024 року, учасники справи не з`явились, про дату, час і місце якого повідомлялись належним чином, заявниця у поданому до суду клопотанні просила розглядати справу за її відсутності, заінтересовані особи також просили розглядати справу за їх відсутності, про що подали до суду відповідні заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 29 травня 2024 року, всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, показання свідків, перевіривши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити заяву з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.05.1959, виданого Сакським районним відділом ЗАГС Кримської області, ОСОБА_14 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.11.1979, виданим міським відділом ЗАГС міста Севастополя, ОСОБА_14 , після укладення ІНФОРМАЦІЯ_5 шлюбу з ОСОБА_15 , присвоєно прізвище ОСОБА_14

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.01.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Славутичі Київської області ( а.с.20).

З договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2012, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., витягу з Державного реєстру правочинів №11589494 від 18.07.2012, витягу про державну реєстрацію прав №34893855 від 20.07.2012 вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належала на праві приватної спільної часткової власності у рівних частках ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( а.с.24-27).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39869105 від 13.03.2015, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 державний нотаріус Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіна О.В. відкрила спадкову справу №27/2015 ( номер у Спадковому реєстрі 57221121) ( а.с. 28).

Як видно із спадкової справи № 27/2015 щодо майна померлої ОСОБА_6 , із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся чоловік померлої ОСОБА_5 , дочка померлої ОСОБА_2 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 75-93).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2015 ОСОБА_5 прийняв спадщину у вигляді частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті дружини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 29).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41228675 від 25.07.2015 підтверджено реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 на вказану квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2015 ( а.с.30).

Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, місто Славутич віднесене до Вишгородського району Київської області.

Рішенням Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 25.07.2022 № 628-13-VШ перейменовано об`єкти топономіки міста Славутича, зокрема, Бєлгородський квартал перейменовано у Дніпровський квартал.

Як видно з довідки сер. МСЕ № 0011705 від 27.02.2006, виданої ОСОБА_5 , з 27 лютого 2006 року йому встановлена друга група інвалідності безстроково, причина інвалідності: загальне захворювання; висновок про умови та характер праці: протипоказані всі види праці в звичайних умовах ( а.с.18).

Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 702 /441 та №ВМРС та МПМДД та ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Славутицька міська лікарня» в період з 09.06.2021 по 25.06.2021, з 16.08.2021 по 01.09.2021 з діагнозом основним: наслідки перенесеного повторного ГПМК (гострого порушення мозкового кровообігу) ( від 09.05.2021, від 27.09.2013 ( по ішемічному типу в правій гемісфері, з помірно вираженим лівостороннім геміпарезом, вестибулопатією, статико-координаційними порушеннями та супутніми захворюваннями: гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. 4 ризик (дуже високий), СНІ-ПФ ст. ФК П, церебросклероз ( а.с.21-23).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 03.10.2023, виданим Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Чернігів Чернігівської області ( а.с.19).

З інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №15-19/531 від 25.03.2024, № 15-08/842 від 08.05.2024, вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 31 липня 2012 року по 03 жовтня 2023 року (знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 03.10.2023). Інші особи, зареєстровані за вказаною адресою на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні ( а.с.13, 94).

Із паспорту серії НОМЕР_6 від 04.03.1997 та витягу з реєстру територіальної громади №2024/006050812 від 23.05.2024 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 07 листопада 2013 року ( а.с. 8-9,116).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є синами ОСОБА_2 , що підтверджується їх свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 10.07.1980 та серії НОМЕР_8 від 20.05.1985 відповідно ( а.с. 105, 110).

Згідно з паспортом серії НОМЕР_9 від 04.04.1997 ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 15 липня 2005 року ( а.с.111-115).

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_10 від 23.01.2022 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 07 листопада 2013 року (а.с.107-109).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась і свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77027046 від 21.05.2024 ( а.с.96-97).

Як вбачається з листа завідувача Славутицької державної нотаріальної контори від 30.03.2024 за № 104/01-16, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована на день смерті з батьком та пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с.33).

Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З огляду на пункт 5 частини другої цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі коли спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними

Частиною другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно із пунктами 3.19, 3.20. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання зі спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місцем проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживання спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно із статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Подібні за змістом висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі №484/747/17, від 07 червня 2022 року в справі №175/4514/20, від 07 червня 2023 року в справі № 227/5018/21.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_17 як спадкоємця першої черги за законом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час його смерті.

Як вбачається з довідки сер. МСЕ № 0011705 від 27.02.2006, виданої ОСОБА_5 , за життя він був особою з інвалідністю другої групи та йому було заборонено усі види праці у звичайних умовах.

Виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 702/441 та № ВМРС та МПМДДтаД підтверджується наявність у ОСОБА_5 ряду захворювань, зокрема: наслідки перенесеного повторного гострого порушення мозкового кровообігу ( від 09.05.2021, від 27.09.2013( по ішемічному типу в правій гемісфері, з помірно вираженим лівостороннім геміпарезом, вестибулопатією, статико-координаційними порушеннями та супутніми захворюваннями : гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. 4 ризик (дуже високий), СНІ-ПФ ст. ФК П, церебросклероз, у з`язку з чи він проходив стаціонарне лікування у період 09.06.2021 по 25.06.2021, 16.08.2021 по 01.09.2021 в КНП «Славутицька міська лікарня».

З інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №15-19/531 від 25.03.2024, № 15-08/842 від 08.05.2024, видно, що ОСОБА_5 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Його дочка ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до її паспорту серії НОМЕР_6 від 04.03.1997 та витягу з реєстру територіальної громади №2024/006050812 від 23.05.2024 з 07 листопада 2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_5 , постійно проживала разом з батьком за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 , з того часу як померла його дружина ОСОБА_6 , тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 і до дня його смерті, оскільки ОСОБА_5 хворів, був прикутий до ліжка та потребував стороннього догляду.

Зазначені обставини також підтвердили в судовому засіданні заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Наведені докази в їх сукупності і взаємозв`язку є переконливими, достатніми та підтверджують той факт, що заявниця ОСОБА_2 постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_5 на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За правилом частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігові Чернігівської області, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_13 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 29 травня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич