Справа №:755/2604/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

27.02.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» в якому просив суд:

1. Визнати протиправним публічний індивідуальний договір приєднання на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, непідписаний, без реквізитів виконавця послуг та без розрахункового рахунку на який потрібно сплачувати кошти споживачам за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

2. Зобов`язати відповідача внести на сайт ПрАТ «АК «Київводоканал» ЕГРПОУ 03327664 в публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати позивачу як і всім споживачам кошти за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

3. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» внести в рахунок на сплату послуг по квартирі АДРЕСА_1 назву виконавця отримувача коштів, реквізити та розрахунковий рахунок для можливості перераховувати ПрАТ «АК «Київводоканал» кошти за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

4. Визнати незаконними щомісячні нарахування та стягнення плати ПрАТ «АК «Київводоканал» з позивача (споживача) по квартирі АДРЕСА_1 за абоненське обслуговування, який з 01.07.2021р. стягується за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг, та за відсутності будь якого іншого договору з позивачем на таку послугу.

5. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» перерахувати та зарахувати в рахунок поточних оплат за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , всі кошти стягнуті з позивача за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг за абоненське обслуговування стягнуті починаючи з 01.07.2021р.

6. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» надати читаємий акт звірки за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з дати опломбування приладів обліку від 24.01.2017 року, з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146.

7. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» подати у тридцяти денний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення, в частині адреси офіційної сторінки виконавця послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, де виставлені типові договори затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85, які діють та містять усі банківські реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати кошти за надані послуги (товар) на рахунки виконавця послуг ПрАТ «АК «Київводоканал».

8. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» припинити надсилати позивачу сфальшовані позови та заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, без фактичної подачі позову до суду та без доведення в суді суми заборгованості за переданий позивачу товар (послугу) по квартирі АДРЕСА_2 .

9. Зобов`язати відповідача зробити перерахунок за споживання холодної води та водовідведення, з урахуванням фактичного споживання холодної та гарячої води по квартири АДРЕСА_1 , по чотирьом приладам обліку води встановлених в квартирі, з дати опломбування приладів обліку відповідно до акту від 24.01.2017р: Холодного водопостачання та водовідведення починаючи з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146. Гарячого водопостачання та водовідведення починаючи з показань приладу 00016 м3 заводський № 14/1012878, та другий з показань 00012м3 заводський №14/1022655.

10. Зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал», зареєструвати офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та виставити її на сайт ПрАТ «АК «Київводоканал» для можливості позивачу надсилати відповідачу процесуальні документи за позовом при захисті своїх прав споживача.

11. Стягнути з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь позивача 100 000 (сто тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди, які перерахувати на рахунок для підтримку ЗСУ, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA0992708, , Отримувач: Національний банк України.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач з 2005 р. є власником квартири АДРЕСА_2 . З дружиною три роки тому переїхали на дачу, оформили субсидію і поки все нормалізується з коронавірусом та війною планують і далі постійно проживати в Полтавській області. Позивач по особовому рахунку № НОМЕР_1 сплачує за водопостачання та водовідведення через Приват 24. Раніше система пропускала оплату на рахунок Київводоканалу, але давно вже не пропускає, змушує (перенаправляє) платити на ГІОЦ. Вказує, що ГІОЦ це не виконавець послуг з водопостачання. Але телефоном на його питання в ГІОЦ відповідають: «Платіть нам, інакше у нас буде стояти сума боргом за квартирою АДРЕСА_2 ». Вони (ГІОЦ) не надають позивачу воду (послуги), позивач не має права платити на ГІОЦ, вказує, що це стороння організація. Двічі позивач подавав пакет документів відповідачу особисто для укладення прямого договору в канцелярію на АДРЕСА_3 , і раз поштою в ЦОС на АДРЕСА_4 , - до сьогодні позивачу не надали договір. Типовий договір, затвердженому КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, після затвердження нової форми типового договору втратив чинність та не діє з 01.05.2022 р. на підставі типового договору затвердженому КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». На підставі постанови КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 на сайті відповідача виставлений та діє публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. 13.12.2022 позивач надіслав відповідачу заяву, де зазначив: ПрАТ «АК «Київводоканал» постійно виставляє йому зайві, приписані приблизно 1400 грн за ненадані послуги. На його усні і письмові звернення реагування немає. Просив для виявлення помилки: 1. Надати розгорнутий (повний) акт звірки по холодному водопостачанню по кв. АДРЕСА_1 , починаючи з дати опломбування приладів обліку від 24.01.2017 року, де вказані прилади обліку починаються з показань 00167 м3, та другий з 00051м3 (разом 218м3). Де зазначити такі графи починаючі з 01.01.2017 року : 1.1. Показники лічильників за якими виставлялися нарахування за воду і водовідведення з 01.01.2017 року. 1.1. Об`єми води які були виставлені позивачу по показам лічильників (м3) з 01.01.2017 року. 1.2. Суми нарахувань за якими виставлялися нарахування за воду і водовідведення по виставленим показникам лічильників з 01.01.2017 року. 1.3. Оплата за воду з 01.01.2017 року. 1.4. Оплата за водовідведення з 01.01.2017 року. 1.5. Всього сплачено з 01.01.2017 року. 1.6. Заборгованість. Відповідь просив надіслати на електронну адресу у вигляді офіційної супровідного листа, підписаного та завіреного. Відповіді до тепер немає. 27.01.2023р. без офіційного супровідного листа, розрахунковий департамент Відповідача на електронну адресу позивача надіслав інформацію про нарахування та оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 року у формі відкритого не ким не підписаного текста, є нечитаємим, там відсутні покази кожного з чотирьох лічильників, без яких неможливо провести перевірку нарахувань, в додатку інформації розмір шрифту не відповідає вимогам ДСТУ 4163:2020, тобто відсутні будь які реквізити. 12.01.2023 позивач направив повторно ту саму заяву від 13.12.2022, де зазначив: «Направляю вдруге. При ігноруванні направлю позов до суду. Відповіді теж не було. Піднімаю це питання як споживач комунальних послуг, бо бачу, що не всі гроші, які перераховую через ГІОЦ доходять до відповідача за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». Ще раніше, позивачем було відправлено також декілька заяв відповідачу на електронну адресу, в т.ч. відповідачем у себе була зареєстровано заява 24.02.2021 під № 792/0/8/18-21 де зазначалося «Заява з додатками була відправлена 16.01.2021 , відповіді немає. Направляю вдруге». Позивач вказує. що до цього часу рахунки по сплаті за воду продовжує виставляти ГІОЦ, який не є ліцензіатом, з яким у позивача не має ніяких договірних відносин. Відповідач ніяких дій не вживає, на заяви позивача договір не надсилає, рахунки сам до сплати не формує, можливості сплачувати напряму відповідачу за воду та водовідведення не надає. На сайті відповідача виставлений публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який не містить дати з якого часу діє договір; в особі кого діє відповідач; в розділі «реквізити виконавця» не містить жодної інформації про виконавця; та не містить підпису сторін. Рахунки на послуги не містять назви отримувача коштів та його реквізитів. Вказує. що ПрАТ «Київводоканал» з 01.07.2021 року щомісяця нараховує та стягує плату з позивача за абонентське обслуговування, який стягується за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг. Також, позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдану моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100000,00 грн. та просить перерахувати на Збройні Сили України, яка полягає у періодичністю, тривалістю порушення його прав, моральних переживань, порушення звичаєвого способу життя, яке завдало душевних страждань.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2023 року, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовлено.

24 липня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва вже перебувала справа №755/12259/21 між тими самими сторонами про той самий спір, за результатами якої було постановлено судове рішення, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, а тому, на думку відповідача є підстави для закриття провадження у справі. Вказує, що позивач систематично зловживає процесуальними права неодноразово подаючи позовні заяви про той самий предмет спору між тими самими сторонами, що на думку відповідача є підставою для притягнення відповідача до відповідальності за зловживання процесуальними правами та накладення стягнення у вигляді штрафу. Вказує, що згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій ст. 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 31.05.2021 року на офіційному веб - сайті відповідача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 року вказаний договір вважається укладеним. Вказує, що плата за абонентське обслуговування є законною і обгрунтованою, яка закріплена у п. 11 ч. 1 ст. 1, та ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги». Відповідач вказує, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за спожите централізоване водопостачання холодної води та централізоване водовідведення, при цьому оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за надані послуги, які є різновидом претензії, що не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження протиправних дій з боку відповідача, а також наявності причинно наслідкового зв`язку що є підставою для стягнення моральної шкоди. Також, безпідставною та необгрунтованою є вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію у ЄСІТС.

09 серпня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Стосовно посилань відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з наявності рішення по справі №755/12259/21, суд зазначає наступне.

Дійсно, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №755/12259/21.

Рішенням суду від 23 січня 2023 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.03.2023 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Компанія "Київводоканал" про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Відповідно до предмету позовних вимог у справі №755/12259/21, позивач просив: «визнати нарахування відповідача за холодне водопостачання та водовідведення по квартири АДРЕСА_1 без урахування встановлених в квартирі двох приладів обліку холодної води та двох приладів обліку гарячої води та фактичного споживання холодної та гарячої води за приладами обліку в квартирі незаконними; припинити бездіяльність відповідача, яка полягає в ігноруванні вимог закону та передачі послуги з водопостачання та водовідведення за приладами обліку встановлених в кількості чотирьох в квартирі позивача; зобов`язати відповідача надати позивачу договір та всі об`єми води, які він виставив після опломбування повірених приладів обліку по акту опломбування від 24 січня 2017 року, а саме, надати розгорнутий (повний) акт звірки по холодному водопостачанню квартири АДРЕСА_1 , починаючи з дати опломбування приладів від 24 січня 2017 року, де вказані прилади обліку починаються з показань 00167 м3, та другий - з 00051м3 (разом 218 м3); зобов`язати відповідача зробити перерахунок за споживання холодної води та водовідведення з урахуванням фактичного споживання холодної та гарячої води по квартири АДРЕСА_1 по чотирьом приладам обліку води, встановлених у квартирі, з дати опломбування приладів від 24 січня 2017 року; стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.»

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд ухвалою закриває провадження, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки позовні вимоги, які були предметом розгляду справи №755/12259/21 не є тотожними заявленим вимогам у даній справі.

Стосовно накладення на позивача грошового стягнення у вигляді штрафу внаслідок зловживання стороною позивача процесуальними правами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 ЦПК України)

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. (ч. 1 ст. 143 ЦПК України)

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Судом встановлено, що за даними офіційного сайту судової влади, за період з 27.02.2023 року по 13.03.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло чотири позовні заяви позивача до ПрАТ «Київводоканал».

У справах №755/3107/23 та 755/3212/23 постановлені ухвали про залишення позову без розгляду та повернення позовної заяви відповідно, у зв`язку з наявністю у провадженні цього суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У справі №755/2850/23 року було відкрито провадження.

Разом з тим, суд звертає увагу, що дана позовна заява, якій було присвоєно унікальний номер справи № 755/2604/23 надійшла до суду 27.02.2023 року, ще до надходження до суду інших позовних заяв, а тому відсутні підстави вважати що у даній справі позивачем здійснювались дії, які свідчать про зловживання позивачем процесуальними правами.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 17 зв.)

Відповідач є виконавцем комунальних послуг з надання централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_5 .

За таких обставин між позивачем, як власником квартири у багатоквартирному будинку, та відповідачем, як виконавцем комунальних послуг, виникли правовідносини у сфері надання житлово - комунальних послуг.

Згідно ст, 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Предметом регулювання Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189-VIIІ є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Пунктом 5 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Зобов`язання виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» кореспондуються з обов`язками споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, визначеними п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги».

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуги;

6) порядок оплати послуги;

7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Аналогічні положення зазначені в ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»

Стаття 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» регулює порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг, відповідно до якої:

1. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

2. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

3. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

31 травня 2021 року на офіційному веб сайті ПрАТ «Київводоканал» опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю письмових заперечень з боку ОСОБА_1 з приводу опублікованого відповідачам індивідуального договору, даний договір діє з 01 липня 2021 року.

Захист права - це використання передбачених законом способів (можливостей, інструментів) для поновлення свого порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права. «Право на захист особа здійснює на свій розсуд» (ст. 20 ЦК України)

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Згідно ст. 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року по справі 910/3009/18 сформовано висновок про те, що: «Ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права 2) в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим) 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту».

Параграф 2 Розділу ІІ Цивільного кодексу України визначено правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

За зверненням позивача з позовом щодо оспорювання правочину, суд може визнати такий договір, за наявності достатніх доказів, таким що вчинений неповнолітньою особою за межами своєї цивільної дієздатності (стаття 222 ЦК України), що вчинений фізичною особою, що обмежена у дієздатності, без згоди піклувальник (стаття 223 ЦК України), що вчинений під впливом помилок (стаття 229 ЦК України), що вчинений під впливом тяжкої обставини (стаття 233 ЦК України), удаваним (ст. 234 ЦК України), фіктивним (ст. 235 ЦК України), що тягне за собою наслідок визнання правочину недійним.

Таким чином, Цивільним кодексом України наведено виключний перелік обставин, за якими сторона договору може звернутись з позовом до суду за захистом своїх прав для визнання оспорюваного правочину недійсним.

У цій справі між позивачем та відповідачем укладено публічний індивідуальний договір приєднання, який опубліковано на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), таким чином належним способом порушеного права є визнання договору недійним з підстав, викладених у Параграфі 2 Розділу ІІ Цивільного кодексу України.

Таким чином, вимоги позивача про визнання договору протиправним задоволенню не підлягають.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, затверджено правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Згідно п. 2 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень Кабінету Міністрів України належать: затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 було затверджено типовий договір про надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який опубліковано на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», за таких обставин, ПрАТ «Київводоканал» позбавлений можливості вносити будь - які зміни в публічний індивідуальний договір, відповідач лише публікує на своєму офіційному сайті розроблений та затверджений КМУ такий договір.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування; 4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; 7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Згідно п. 1 статуту Комунального підприємства «головний інформаційно - обчислювальний центр»:

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - Підприємство) засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядковане Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями Київського міського голови, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом.

Власником Підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає. Київська міська рада (далі - Власник).

Державне комунальне підприємство «Головний інформаційно- обчислювальний центр» (ПОЦ) утворене розпорядженням Представника Президента України у місті Києві від 21 липня 1992 року № 678 (з урахуванням змін, внесених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25 березня 1997 року № 357) та перейменоване на комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25 травня 2000 року № 779.

Згідно п. 3.1 Статуту, підприємство є юридичною особою, провадить господарську діяльність на засадах самостійності, діє на принципах повного господарського розрахунку, веде бухгалтерський та податковий облік, статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, набуває .майнових та особистих немайнових прав, несе відповідні обов`язки, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами як в Україні, так і за її межами у встановленому законодавством порядку, виступає позивачем та відповідачем у судах від свого імені, має закріплене на праві господарського відання майно, поточний та інші рахунки в установах банків, печатки з власним найменуванням, штампи, фірмовий знак (логотип) чи знак обслуговування, бланки з власними реквізитами.

Згідно п. 4.1 Статуту, основною метою діяльності Підприємства є розроблення та впровадження на базі сучасних технологій нових інформаційних систем у міському господарстві, надання інформаційно-обчислювальних послуг для підприємств, установ та організацій житлово-комунальної галузі, галузі освіти, охорони здоров`я, культури, транспорту, енергетики та іншої галузі, а також для органів державної влади та органів місцевого самоврядування та отримання прибутку.

Предметом діяльності Підприємства є, зокрема, надання послуг з обробки даних у встановленому порядку; виконання функцій інформаційно-розрахункового центру; виготовлення та друк рахунків, повідомлень на сплату житлово- комунальних та інших платежів у встановленому порядку.

Таким чином КП «ГІОЦ» має право від імені ПрАТ «Київводоканал» здійснювати розподіл обсягів комунальної послуги, формувати та надавати споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця, вказане узгоджується з предметом діяльності Комунального підприємства.

Аналізуючи вищевикладене, ПрАТ «АК «Київводоканал» не формує та не надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, а відтак вимоги позивача про зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» внести в рахунок на сплату послуг по квартирі АДРЕСА_1 назву виконавця отримувача коштів, реквізити та розрахунковий рахунок не підлягають задоволенню оскільки пред`явлені до неналежного відповідача.

Крім того, з аналізу долучених до матеріалів справи квитанцій за оплату централізованого водовідведення гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, слід дійти висновку що позивач сплачує грошові кошти на рахунок відповідача ПрАТ «Київводоканал», а не на рахунок КП «ГІОЦ» про що зазначено позивачем у позовній заяві.

У зв`язку з відмовою позовних вимог в цій частині відсутні підстави для зобов`язання відповідача подати у тридцяти денний строк звіт про виконання рішення в цій частині, про що зазначено позивачем у п. 7 прохальної частини позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»,абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Оператори зовнішніх інженерних мереж зобов`язані формувати і підтримувати в наявності обмінний фонд вузлів комерційного обліку.

Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний забезпечити розподіл, збір та перерахування сплачених споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, коштів на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору.

Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначаються окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 ЗУ Про житлово - комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

За наведених обставин, відповідач має право нараховувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку, а тому вимоги позивача про визнання незаконними щомісячні нарахування та стягнення плати ПрАТ «АК «Київводоканал» з позивача (споживача) по квартирі АДРЕСА_1 за абоненське обслуговування та зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» перерахувати та зарахувати в рахунок поточних оплат за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , всі кошти стягнуті з позивача за неіснуючим індивідуальним договором про надання комунальних послуг за абоненське обслуговування стягнуті починаючи з 01.07.2021 р. не підлягають задоволенню.

Як зазначалось вище, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Вимоги позивача про зобов`язання ПрАТ «АК «Київводоканал» надати читаємий акт звірки за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з дати опломбування приладів обліку від 24.01.2017 року, з показань приладу 00167 м3 заводський № 14/1027902, та другий з показань 00051м3 заводський №14/1028146 не ґрунтуються на вимогах Закону та їх задоволення не захистить належним чином права позивача.

Щодо вимог позивача зобов`язання відповідача зробити перерахунок за споживання холодної води та водовідведення, з урахуванням фактичного споживання холодної та гарячої води по квартири АДРЕСА_1 , по чотирьом приладам обліку води встановлених в квартирі, з дати опломбування приладів обліку відповідно до акту від 24.01.2017 р., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації про нарахування та оплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 року по 31.12.2022 рік (а. с. 23 зв.), відповідачем 01.09.2021 року здійснено корегування обсягу спожитого водопостачання та водовідведення та зменшено розмір заборгованості за вказаний період всього на суму 2184,16 грн., тобто відповідачем виконані вимоги позивача щодо перерахунку обсягу спожитого водопостачання та водовідведення, в той же час, звертаючись з даним позовом до суду, позивач не наводить власного розрахунку спожитих комунальних послуг що було б підставою для здійснення перерахунку.

04 листопада 2023 року набрав чинності ЗУ «Про несення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи», відповідно до умов якого Внесено зміни у Цивільному процесуальному кодексі України, та абзац перший частини шостої статті 14 викладено в такій редакції: "6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку".

На виконання вимог вказаного закону відповідач 17 жовтня 2023 року зареєстрував Електронний кабінет ЄСІТС, що підтверджується відповіддю №760382 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача припинити надсилати позивачу сфальшовані позови та заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, без фактичної подачі позову до суду та без доведення в суді суми заборгованості, оскільки обов`язок надсилання копії позовної заяви покладається на сторону позивача у разі звернення до суду через систему електронний суд.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Встановивши що позивач необгрунтовано звернувся з позовом до ПрАТ «Київводоканал», доказів порушення права зі сторони відповідача судом не встановлено, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача розміру моральної шкоди.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись, Законом України «Про житлово-комунальні-послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», , ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.05.2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1а, ).

Суддя -