Провадження № 2-з/537/43/2024
Справа № 537/6658/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Фадєєвої С.О. з участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :66:595:0047, площею 0,03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; транспортний засіб «Ford Fusion», 2016 року випуску, VIN НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Tesla Model 3», 2021 року випуску, VIN НОМЕР_2 .

На обґрунтування заяви зазначив, що 20.12.2020 ним, ОСОБА_1 , було надано ОСОБА_2 у борг грошові кошти у розмір 280000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 20.12.2021. Однак у вказаний строк борг не повернуто. Вказав, що йому, ОСОБА_1 , відомо, що у цьому році інші кредитори ОСОБА_2 вже почали звертатися до суду про стягнення з боржника позичених йому коштів. Зазначив, що у власності ОСОБА_2 перебуває садовий будинок АДРЕСА_1 , який вже знаходиться під арештом за заявою кредитора ОСОБА_3 ; земельна ділянка, кадастровий номер :66:595:0047, площею 0,03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; транспортний засіб «Ford Fusion», 2016 року випуску, VIN НОМЕР_1 , та транспортний засіб «Tesla Model 3», 2021 року випуску, VIN НОМЕР_2 . Вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Розглянувши заяву, дослідивши та проаналізувавши додані матеріали, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 152, ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, до якого подана позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 одночасно з пред`явленням позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 280000 доларів США за договором позики, до позову долучив у тому числі засвідчену копію розписки ОСОБА_2 , підтвердивши її відповідність оригіналу. Отже, між сторонами дійсно існує спір. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 01.10.2024, ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2020 належить земельна ділянка кадастровий номер :66:595:0047, площею 0,03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (цільове призначення земельної ділянки та інші відмінні ознаки у Реєстрі не зазначені). Заявником не надано оцінки майна, на яке він просить накласти арешт, проте вартість земельної ділянки наданий час з врахуванням її місця розташування та площі очевидно не перевищує суму позики, що вбачається із сайтів з продажу нерухомого майна. Станом на час набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, а саме на 23.12.2020, її вартість за договором купівлі-продажу становила 3955000 грн., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З урахуванням предмету та підстав позову, з яким позивач звернувся до суду, мети забезпечення позову, суд приходить до висновку, що слід накласти арешт на вищевказану земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомості може призвести в майбутньому до порушення прав позивача, істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суд вважає, що такий захід забезпечення позову буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Щодо вимоги заявника про накладення арешту на транспортний засіб «Ford Fusion», 2016 року випуску, VIN НОМЕР_1 ; транспортний засіб «Tesla Model 3», 2021 року випуску, VIN НОМЕР_2 , в цій частині заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, на обґрунтування вимог щодо накладення арешту на автомобілі заявником надані витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів. З витягів вбачається, що за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 08.12.2024 зареєстровані автомобіль «Ford Fusion», 2016 року випуску, об`єм (потужність) двигуна 2488 см3 , та автомобіль «Tesla Model 3», 2021 року випуску, об`єм (потужність) двигуна 0 см3. У даних витягах відсутні державні номерні знаки автомобілів чи їх VIN, тобто їх відмінні ознаки, що позбавляє можливості ідентифікувати ці транспортні засоби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :66:595:0047, площею 0,03 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (цільове призначення земельної ділянки та інші відмінні ознаки у Реєстрі не зазначені).

У задоволені інших вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити заявнику та уповноваженим органам для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О.Фадєєва

Повний текст ухвали складено 18.12.2024