Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/4224/24
Провадження № 2/572/1216/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ЯКОВЕЦЬ Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/4224/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові, фактично понесені нею витрати на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 94976,50 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, з 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилося двоє дітей. Рішенням Сарненського районного суду від 05 жовтня 2018 року шлюб між ними було розірвано. За рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Однак цих коштів не вистачає, оскільки у дітей наявні захворювання і вони потребують постійного медичного догляду та лікування. Дочка ОСОБА_5 має захворювання алергічного характеру, а син ОСОБА_6 має захворювання серцево-судинної системи. Позивач в позові зазначила витрати, які вона понесла на лікування та навчання дітей. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача половину вартості понесених витрат на суму 94976,50 грн.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

16 жовтня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого позовні вимог не визнає та просить в позові відмовити за їх безпідставністю.

В своєму відзиві відповідач зазначив, що він не погоджується із твердженням позивача про те, що витрати на підтвердження яких позивачем було надано та копії протоколів обстеження доньки ОСОБА_5 , фіскальних чеків, розрахунку наданих стоматологічних послуг, копії медичної картки, копії оплати на придбані квитки, копії фіскального чека на придбання ноутбуку марки Леново є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, оскільки позивачем не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 29.12.2015 року. Крім того, позивачем не доведено ту обставину, що саме нею було понесені дані витрати, а також необхідність їх понесення, у тому числі придбання ноутбуку Леново.

Також відповідач зазначає, що ним також надавалися додаткові кошти на утримання дітей. Крім того, ним було укладено шлюб 01 березня 2024 року і на даний час його дружина вагітна, тому він утримує не тільки своїх дітей від попереднього шлюбу, а ще й свою дружину.

28 жовтня 2024 року від позивачки надійшла відповідь на відзив відповідача в якому вона вказує, що вона не погоджується із твердженням відповідача стосовно того, що витрати, які вона понесла на лікування і навчання дітей не відносяться до додаткових витрат. Діти хворіють і потребують систематичних оглядів спеціалістів. Кожне відвідування лікаря в подальшому тягне за собою придбання відповідних лікарських засобів, які призначаються дітям для їхнього лікування. Крім того, вона придбала для дочки ноутбук, який необхідний для забезпечення отримання дитиною освіти у зв`язку із запровадженням дистанційної форми навчання через відповідні обмеження, тому вони відносяться до додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Отже, правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що з 20 квітня 2007 року сторони по справі перебували у шлюбі .

Від шлюбу сторони мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується фотокопією паспорта № НОМЕР_1 та фотокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Сарненського районного суду від 05 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до рішення Сарненського районного суду від 29 грудня 2015 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18), від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частини 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками тощо).

Позивачка стверджує, що її дочка в лютому 2022 року захворіла і для проведення медичного обстеження вона робила ряд обстежень під час яких у неї було виявлено кісту лівої нирки та помірне збільшення селезінки, що підтверджується консультативним висновком від 17.02.2022 року .

На підтвердження додаткових витрат на обстеження дочки позивачкою надано обстеження черевної порожнини від 15 лютого 2022 року, 17 лютого 2022 року, 28 квітня 2022 року, 20 червня 2022 року, 27 серпня 2022 року, 22 грудня 2022 року, 26 квітня 2023 року, 26 грудня 2023 року, мультизрізова комп`ютерна томографія органів черевної порожнини від 22.02.2022 року. За дані обстеження позивачка сплатила за УЗД черевної порожнини 2600 грн., консультація дитячого хірурга 350 грн, УЗД серця 400 грн., та за проведення комп`ютерної томографії 2180 грн., що підтверджується фіскальними чеками, довідкою надану ФОП ОСОБА_7 , та актом надання послуг. Отже, загальний розмір витрачених позивачем коштів на обстеження та лікування дитини складає 5530 грн.

Дані витрати суд приймає як додаткові, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами (хворобою дитини).

Стосовно витрат на оплату за здачу аналізів від 19.02.2022 року в медичній лабораторії ДІЛА на суму 125 грн. суд не відносить їх до додаткових витрат, оскільки позивачка проходила дане обстеження дочки за самостійним рішенням та не підтверджує, що такі послуги пов`язані з лікуванням дитини ОСОБА_3 , і таке обстеження є необхідним.

Також суд, не погоджується із твердженням позивача, що витрати на оплату стоматологічних послуг наданих ОСОБА_4 на суму 4330 грн., консультація лікаря-офтальмолога для дочки та сина, вартість яких складає 600 грн. та придбання лінз для дочки є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки позивачем не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача рішенням Сарненського районного суду від 29 грудня 2015 року.

Відносно придбання ноутбуку, матеріалами справи підтверджено, що даний ноутбук придбаний 29 червня 2022 року, вартість якого становить 29946 грн. і він був придбаний для забезпечення отримання дитиною освіти, у зв`язку із запровадженням дистанційної форми навчання через відповідні обмеження, тому вони відносяться до додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на навчання доньки в приватному закладі Республіка Польща , суд виходить з того, що обрання напрямку та закладу навчання для дочки ОСОБА_3 здійснювалося обома батьками спільно, проти навчання доньки у платному приватному закладі відповідач на той час не заперечував, про що свідчить заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка засвідчена приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим В.Г. від 10.08.2023 року . З даної заяви вбачається, що батьки дитини надали згоду на оформлення всіх необхідних документів для виїзду, навчання та проживання за кордоном їхньої неповнолітньої дочки та заявили, що всі фінансові витрати, пов`язані з поїздками в період з 10.08.2023 року по 31.12.2024 року беруть на себе.

Суд, перевіривши надані позивачем письмові докази, які вона понесла в зв`язку з підготовкою та навчанням дочки в приватному закладі Республіка Польща, зробив висновок, про підтвердження витрат в сумі 116574,72 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про доведеність належними та допустимими доказами позовних вимог в частині стягнення фактично понесених додаткових витрат на обстеження та лікування дитини , навчання, відповідно до наданих позивачем платіжних квитанцій, загальний розмір яких становить 152050,72 грн (116574,42 (навчання дочки в республіці Польща)+5530 грн. (обстеження і лікування дочки)+ 29946 грн. (придбання ноутбуку), оскільки такі витрати є додатковими та викликані особливими обставинами (хворобою дитини, навчання) у розумінні ст. 185 СК України.

Враховуючи зазначене, встановлені судом обставини справи, матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, на підтвердження якого суду надано довідку про доходи, про розмір сплачених аліментів на двох дітей, те, що він має на утриманні вагітну дружину, та те що відповідач, як батько дітей, теж має брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 50000 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, оцінивши наявні у справі докази, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: