ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9292/24 Справа № 203/923/24 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

секретар:Піменова М.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріального збитку заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди (суддя першої інстанції Єдаменко С.В, повний текст рішення складено 05 серпня 2024 року),

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріального збитку заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути зі страхової компанії на свою користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 40 165,72 грн., пеню 1297,76 грн та 3% річних 129 грн., всього 41592,48 грн., з відповідача ОСОБА_2 на свою користь різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 62478,30 грн., та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріального збитку заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 40 165 грн. 72 коп., пеню в розмірі 1 297 грн. 76 коп., 3% річних в розмірі 129 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 грн. 06 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 596 грн. 04 коп., а разом 46 672 гривні 58 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 62 478 грн. 30 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 727 грн. 13 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 903 грн. 95 коп., а разом 70 109 гривень 38 копійок.

Із вказаним рішенням суду не погодився представник АТ «Страхова компанія «Країна» - Усенко А.М., та подав апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовує скаргу тим, що позивач не зазначав будь-яких зауважень до здійсненого представником АТ «СК «Країна» огляду пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу належного останньому, а натомість, відмовився від проставлення підпису у складеному протоколі огляду.

Наголошує на тому, що судом не досліджено, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість

Висновок експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку № 3778, який виконано на замовлення позивача, містить недоліки та зауваження, що унеможливлюють його врахування для визначення розміру доплати страхового відшкодування, з огляду на ту обставину, що ціни на деякі запчастини в ремонтній калькуляції AUDATEX були введені експертом вручну, про що свідчать позначення «зірочкою». Одночасно з цим, не надано посилань та підстав того, з якої причин було допущено ручне коригування даних в ремонтній калькуляції

Також зазначає, що розмір стягнути зі страхової компанії витрат на правничу допомогу є неспівмірними та непропорційними до задоволених вимог.

ОСОБА_3 , просив рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року в частині стягнення з АТ СК «Країна» матеріальної шкоди, штрафних санкцій та судових витрат скасувати та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на те, що згідно п. 34.2 ст. 34 Закону, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Редакція профільного Закону після 18.11.2021 року встановлює вичерпний перелік осіб, яких страховик має право залучати для огляду пошкодженого майна потерпілого, а саме лише або свого працівника, або експерта. Закон України №1961-IV, зокрема ст.ст.33,34 цього Закону, вбачається, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком може бути залучено свого представника, яким може бути працівник страхової компанії, або експерт.

Від ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, щопостановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року у справі № 206/4542/23, яка набрала законної сили 31 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 850 грн. (а.с.5)

Вказаною вище постановою встановлено, що 16 вересня 2023 року о 12 год. 00 хв. в м. Дніпро на перехресті з круговим рухом між вул. Томська, вул. Гаванська та Усть-Самарський міст водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Multivan T6», д.н.з. НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди для руху не вжив всіх заходів до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, а саме транспортного засобу, що стояв попереду та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає.

На момент ДТП цивільна відповідальність транспортного засобу «Volkswagen Multivan T6», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «КРАЇНА» на підставі полісу № АР/6821694, із встановленням франшизи в розмірі 0 грн. та ліміту відповідальності ПрАТ «СК «КРАЇНА» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, було встановлено в розмірі 160 000 грн. (а.с.48)

Право власності на транспортний засіб «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, зареєстроване за ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . (а.с.5 на зв.-6)

17 вересня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.48 на зв.-49)

Страхувальник ОСОБА_5 20 вересня 2023 року звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» з повідомленням по настання страхового випадку. (а.с.50)

Для визначення розміру завданої шкоди позивач звернувся до експерта-автотоварознавця ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 3778 від 12 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 177 548 грн. 49 коп., а вартість матеріального збитку - 115 070 грн. 19 коп. (а.с.10-16)

15 жовтня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок. (а.с.8)

За результатами розгляду заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «КРАЇНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 74 905 грн. 47 коп., що підтверджується копією довідки про рух коштів на рахунку (а.с.9 на зв.)

28 вересня 2023 року було проведено огляд та фіксацію наявних пошкоджень транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 (а.с.51 на зв.-52)

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 145111 від 23 жовтня 2023 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_8 за замовленням ПрАТ «СК «КРАЇНА», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 84 597 грн. 29 коп., в тому числі ПДВ 9 691 грн. 82 коп. (а.с.53-67).

Ухвалюючи рішення про стягнення матеріальної шкоди зі страхової компанії, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача належними доказами та не спростовані стороною відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Відповідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд першої інстанції в межах наданих йому повноважень, прийняв висновок експерта авто товарознавця ОСОБА_6 № 3778 від 12.10.2023 року, виконаний на замовлення позивача.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не мав права звертатися до експерта, оскільки страховик своєчасно направив свого представника для огляду, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону.

Таким чином, п. 34.4 ст. 34 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення експерта або юридичні особи, у штаті яких є експерти для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Отже, висновок експерта складений на замовлення учасника справи прирівнюється до висновку експерта, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Позивач звернувся до судового експерта для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Експерт Крутінь В.І. за результатами огляду склав висновок № 3778 від 12.10.2023 року.

Будь-яких доказів щодо спростування розміру страхового відшкодування відповідач суду не надав і судом при визначенні такого розміру враховано поданий стороною позивача висновок експерта.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що відповідачем було здійснено огляд вчасно та складено звіт про оцінку відновлювального ремонту у розмірі 845970 29 грн., колегія суддів вважає, безпідставними, оскільки як встановлено судом першої інстанції вказаний звіт є суперечливим, оскільки огляд здійснювався ОСОБА_7 , однак доказів того, що він є робітником страхової компанії чи експертом, суду не надано.

Суд дійшов до обґрунтованих висновків, що відповідно до вищевказаних положень закону саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати шкоду завдану унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому з ПрАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 підлягало стягненню страхове відшкодування в сумі 40165,72 грн, пеня 1297,76 та 3% річних у розмірі 129 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів вважає, що стягнута зі страхової компанії на користь позивача сума правничої допомоги у розмірі 4596,04 є спів мірної зі складністю справи, та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справиа тому доводи в цієї частині є безпідставними

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Ж.І. Максюта

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Халаджи