Дата документу 23.04.2024 Справа № 335/4621/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/4621/23 Головуючий у І інстанції: Романько О.О.
Провадження № 22-ц/807/917/24 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року у справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсними, визнання незаконним та скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнено, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Запорізької міської ради про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання договору купівлі-продажу та договору оренди землі недійсними, визнання незаконним та скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 11.04.2012 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № 1 підвального поверху, літ. А-4, площею 108,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228 р та зареєстрований в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009, арх. № 316, в експлуатацію введено кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 .

Будівництво вказаного кафе з літнім майданчиком здійснено на підставі рішення МВК від 26.01.2006 № 33/3.

У зазначеному акті вказано, що площа пред`явленого в експлуатацію об`єкта складає 108,9 кв.м. Замовником у вказаному акті зазначено ОСОБА_1 - директора ТОВ «ЕЛЬТОН».

У подальшому на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 та акта про проведення розрахунків від 11.01.2012, підписаного ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 , йому передано об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення І підвалу, літ. А-4, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 108,2 кв.м. та літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного технічного паспорту за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться літній майданчик (павільйон) літ. А, площею 57,5 кв.м. та замощення І. Призначення приміщення в літньому майданчику (павільйоні) літ. А зазначено торговельний зал площею 53,5 кв.м.

Згідно з характеристикою громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що є невід`ємною частиною зазначеного технічного паспорту, літній майданчик (павільйон) не має фундаменту, рік спорудження зазначено - 2020.

Разом з цим, згідно з листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2022 № 130, інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не заводилась.

Окрім того, відповідно до інформації Запорізької міської ради від 07.12.2021 № 15025/03-20/04 в Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.06.2020 державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Підставами для державної реєстрації зазначено такі документи: акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р та зареєстрований в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316; протокол загальних зборів учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012; акт про проведення розрахунків № б/н від 11.01.2012, підписаний ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 ; технічний паспорт № б/н, виготовлений 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації».

12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого за вказаною адресою знаходяться вже торговий павільйон літ. А площею 57,5 кв.м. та замощення І. Призначення приміщення в торговому павільйоні літ. А зазначено торговельний зал площею 53,5 кв.м.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗП83, виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено реконструкцію торгового павільйону.

Враховуючи, що за вказаною адресою здійснювалась реконструкція об`єкта будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані відомості про земельну ділянку, підстави її використання не зазначено.

Разом з тим, вивченням вказаного вище технічного паспорту від 12.08.2020 встановлено, що він є ідентичним технічному паспорту, виготовленому 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації», також він не містить відомостей про зміну геометричних розмірів та/або функціонального призначення торгового павільйону літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку прокурора, реконструкція зазначеного павільйону у 2020 році фактично не проводилась.

24.09.2020 державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. вніс зміни до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101, а саме: змінено назву об`єкта з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон».

На думку прокурора, державний реєстратор фактично змінив об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який вже було зареєстровано 23.06.2020, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій та не подавав документів для проведення державної реєстрації переходу права власності.

Крім того, відповідно до акта від 22.12.2021 за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха В.В. встановлено, що державний реєстратор ухвалив рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2020 № 52792876, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 101 на літній майданчик (павільйон), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності № 37008292 за ОСОБА_1 на підставі: акту приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови від 25.02.2009 № 228р та зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Запорізької області від 03.03.2009 арх. № 316, на кафе «Бомонд» з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 ; технічного паспорту від 19.06.2020 № б/н, виготовленого ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації»; акту про проведення розрахунків від 11.01.2012 між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 щодо передачі майна ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства; протоколу загальних зборів ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012, відповідно до якого з метою виплати вартості частки майна ТОВ «ЕЛЬТОН» передається майно ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 .

Однак, державний реєстратор не витребував документа, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність ОСОБА_1 , а справжність підписів на акті розрахунків від 11.01.2012 не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат», всупереч вимогам п. 50 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127,

Враховуючи вищевикладене, наказом Міністерства юстиції Україні № 4646/5 від 24.12.2021 державному реєстратору ОСОБА_3 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На думку прокурора, державний реєстратор не врахував, що подані документи мали суперечності щодо типу об`єкту та його адреси, а саме: в акті приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови від 25.02.2009 № 228 р зазначено об`єкт «кафе «Бомонд» з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 ; у технічному паспорті, виготовленому 19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» - об`єкт «літній майданчик (павільйон)» за адресою: АДРЕСА_1 ; в акті про проведення розрахунків від 11.01.2012 між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 та протоколі загальних зборів ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 об`єктом вказано «літній майданчик (павільйон)» за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. провів державну реєстрацію переходу права власності на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, чим порушено вимоги пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної держави електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до частини 4 статті 5 Закону № 1952-ІV не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у т.ч. газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Відповідно до п. 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» павільйони не є капітальними спорудами та відносяться до малих архітектурних форм.

Крім того, за інформацією Запорізької міської ради від 07.12.2021 за вих. № 15025/03-20/04 в Департаменті архітектури та містобудування Запорізької міської ради відсутня інформація та розпорядчі документи щодо присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :05:005:0281).

Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвався.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не реєструвались.

Отже, за твердженням прокуратури, ОСОБА_1 фактично без дозвільних документів здійснив будівництво торгового павільйону, який не є капітальною спорудою та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка не була надана відповідачу у власність або у користування для вказаних цілей.

16.03.2021 ОСОБА_4 звернувся до Запорізької міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для розташування торгівельного павільйону.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2021 № 2064/372-21, сформованого Управлінням у Запорізькому районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 489091,20 грн.

За інформацією районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 19.01.2022 № 01-10/83, дані щодо видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 від Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради до районної адміністрації не надходили, тому договір між власником споруди та районною адміністрацією на її розміщення не укладався.

Разом з тим, вивченням відомостей, розміщених на офіційному сайті Запорізької міської ради, встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення в установленому порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0080 га, для розташування торгового павільйону та подальшої передачі вказаної земельної ділянки в оренду.

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 №69/110 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, площею 0,0078 га (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) строком на 19 років по АДРЕСА_2 для розташування торгового павільйону за рахунок земель Запорізької міської ради.

На виконання вказаного рішення 01.12.2021 Запорізька міська рада уклала з ОСОБА_1 договір оренди землі за №00128 (далі - Договір) строком на 19 років, за умовами якого орендодавець (Запорізька міська рада) надає, а орендар ( ОСОБА_1 ) приймає строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0078 га для розташування торгового павільйону, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281. 03.12.2021 Договір оренди зареєстровано державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 060.

На думку прокуратури, ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки площею 0,0078 га, кадастровий номер :05:005:0281, строком до 10.09.2040 поза проведенням земельних торгів на конкурентних засадах у зв`язку з державною реєстрацією тимчасової споруди торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкта нерухомого майна.

Зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 на час здійснення будівництва у 2020 році відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , торговий павільйон, що складається з будівлі торгового павільйону літ. А та замощення І, загально площею 53,5 кв.м, є об`єктом самочинного будівництва, право власності на який набуто з порушенням діючого законодавства.

03.12.2021 державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зареєстрував договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128, в якому орендарем зазначено ОСОБА_2 .

16.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за №3139, за умовами якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме - торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м.; у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено орендаря з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Оскільки на момент державної реєстрації прав власності (23.06.2020) на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави на використання земельної ділянки площею 0,0078 га з кадастровим номером :05:005:0281, у ОСОБА_5 також відсутні правові підстави для використання вказаної земельної ділянки.

За результатами огляду, проведеного прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Іванченком П.П. 25.11.2022 зі спеціалістом - провідним інженером з об`єктивного контролю ТОВ «Запорізького міського бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_6 в межах кримінальної провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 14.09.2022 встановлено, що торговий павільйон літ. А та замощення І загальною площею 53,5 кв.м. з технічними характеристиками, зазначеними у технічному паспорті, виготовленому 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, відсутній

Водночас, візуальним оглядом земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на теперішній час на цій ділянці розпочаті роботи щодо підготовки до проведення її забудови або інших будівельні робіт. Так, у порівнянні зі станом цієї земельної ділянки, встановленим під час її огляду 25.11.2022 у межах кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 362 КК України, наразі за цією адресою відновлено паркан, який огороджує спірну земельну ділянку та розчищено територію від побутового сміття.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є власниками спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 і в користування ОСОБА_1 . Запорізькою міською радою на момент реєстрації права власності на об`єкт будівництва - літній майданчик (павільйон) у червні 2020 року, в т.ч. і під забудову, не передавалась, а вказана земельна ділянка надана ОСОБА_1 в оренду з порушенням земельного законодавства, в т.ч. надана поза межами конкурсних торгів, збудований відповідачем ОСОБА_1 торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом на належній на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя земельній ділянці.

Внаслідок прийняття незаконного рішення Запорізької міської ради у ОСОБА_1 виникло право користування земельною ділянкою, оскільки саме цей договір у подальшому був зареєстрований у встановленому законом порядку, адже за твердженням прокуратури, Запорізька міська рада передала ОСОБА_1 в оренду спірну земельну ділянку для розміщення торгового павільйону орендаря, порушивши вимоги статей 116, 134 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, він не набув права користування вказаною ділянкою у законний спосіб, а саме: поза межами проведення процедури земельних торгів.

Посилаючись на означені обставини, прокуратура просила суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 щодо торгового павільйону, загальною площею 53,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений та зареєстрований 16.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. (номер запису про право власності 45719712);

- визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону»;

- визнати недійсним договір оренди землі від 01.12.2021 № 00 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060), зареєстрований 03.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М.;

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку площею 0,0078 га, вартістю 489091,20 грн, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:005:0281;

- стягнути кошти, витрачені на сплату судового збору в розмірі 13420 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Запорізька обласна прокуратура подалаапеляційну скаргу, в якій, повторюючи доводи позовної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника адвоката Галіченка Б.В. заперечує проти її доводів, називає їх необґрунтованими, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року залишити без змін. Крім того, зазначила про орієнтовний розрахунок судових витрат, які вона очікує понести під час розгляду справи, в розмірі 15000 гривень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції та задоволенні позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 3 а.с. 179, 184, 185, 187, 189), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор обрав неналежний спосіб захисту та не має підстав представляти інтереси держави в цій справі.Прокурор посилаючись на статті 203, 215 та частину 1 статті 216 Цивільного кодексу України вважав, що є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 і як наслідок повернення земельної ділянки.При цьому, в позові прокурор при заявлені вимог про зобов`язання фактичного користувача земельною ділянкою ОСОБА_2 повернути власнику, а саме - територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради спірну земельну ділянку, не посилається на жодну з перелічених законодавчо визначених підстав для такого повернення. Питання про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, якщо наразі такі має власник землі, перед судом не порушував. При цьому представницький орган власника землі прокурор зазначив відповідачем у цій справі та висунув до нього вимоги щодо скасування рішення і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84гс20) та інших)).

Отже, зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження №12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших.

Суд може встановити спосіб захисту, не передбачений ні договором, ні законом, якщо він ефективний. Але суд не може зробити це з власної ініціативи лише якщо попросить позивач. Це відповідає принципу диспозитивності, передбаченого статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Для того щоб визначити, чи запропонований спосіб захисту є ефективним, треба керуватися принципом: одне право один спір, один позов. Тобто ефективним є той спосіб захисту, який повністю відновлює порушене право, і позивачеві не потрібно буде ініціювати додаткових спорів.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до звернення ТОВ «ЕЛЬТОН» до заступника голови Запорізької міської Ради народних депутатів за вих. № 5 від 16.04.1994 просили узгодження облаштування літнього майданчику при кафе «Бомонд». Додатком надавалися: схема розташування літнього майданчика, узгодження міської СЕС на розташування літнього майданчика, узгоджений асортимент блюд (а.с.87, т.2)

План літнього майданчика, М 1:50 в чітко визначених межах, розмір майданчика 15000 х 6000 мм. із огорожею з бетонних елементів висотою 800 мм., декоративними ліхтарями, замощенням майданчика бетонною тротуарною плиткою 500 х 500 мм., розташованого по АДРЕСА_1 та Ситуаційний план літнього майданчика, М 1:500, по АДРЕСА_1 (а.с.88-89, т.2).

Розташування літнього майданчику було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по АДРЕСА_1 (а.с.222, т.2).

Відповідно до листа № 01-29/401 від 23.07.1996 Орджонікідзевська районна адміністрація не заперечує проти відведення земельної ділянки для облаштування літнього майданчика біля кафе «Бомонд» по вул. Сталеварів, 15 ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.97, т.2).

Відповідно до листа Управління по соціальному та економічному розвитку міста Запоріжжя № 454 від 29.11.1996, ТОВ «ЕЛЬТОН», основним видом діяльності товариства є організація громадського харчування, товариство планує відвести земельну ділянку по АДРЕСА_1 під існуючий літній майданчик, розташований на прилеглій території до кафе «Бомонд», у зв`язку із чим Управління по соціальному та економічному розвитку вважає можливим відведення ТОВ «ЕЛЬТОН» відповідної земельної ділянки під існуючий літній майданчик (а.с.96, т. 2).

Згідно з Витягом з протоколу засідання колегії при головному архітекторі міста Запоріжжя № 33 від 27.05.1997 було узгоджено матеріали по літньому майданчику та входу в кафе «Бомонд» по АДРЕСА_1 , для подальшого проектування. Замовник ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.90, т.2).

Відповідно до Висновку Головного управління архітектури та містобудування № 2630 від 02.09.1997 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе «Бомонд» по АДРЕСА_1 , вважали можливим відвести за зверненням директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_8 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , в тимчасове користування на умовах оренди строком на 3 роки під будівництво та функціонування. Згідно діючого генплану міста функціональне використання запитуваної земельної ділянки можливе (а.с.91, т. 2).

Згідно з Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 «Про надання у тимчасове користування на умовах оренди, строком на три роки, товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» земельної ділянки площею 0,0105 га по АДРЕСА_1 для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе «Бомонд». Відповідно до п. 5.1 та п. 5.2. цього Рішення, зобов`язано директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 у місячний строк після прийняття даного рішення укласти з виконавчим комітетом Запорізької міської ради договір про умови використання наданої земельної ділянки та замовити договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди. Після закінчення строку дії договору на право тимчасового користування землею договір продовжити або за вимогою виконавчого комітету Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку звільнити земельну ділянку та передати її за належністю у стані, придатному для подальшого використання (а.с.102, т.2).

10.04.1998 між Запорізькою міською радою та ТОВ «ЕЛЬТОН» був укладений Договір № 2250/у про умови використання земельної ділянки, наданої в тимчасове користування на умовах оренди, строком на три роки, ТОВ «ЕЛЬТОН» для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе «Бомонд». Відповідно до п. 3.1 цього Договору, даний договір є невід`ємною частиною рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.03.1998 № 184/17 (а.с.98-99, т.2).

10.04.1998 між Запорізькою міською радою та ТОВ «ЕЛЬТОН» був укладений Договір № 2250 про право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998, Запорізька міська рада надає, а ТОВ «ЕЛЬТОН» приймає у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0105 гектарів, в тому числі інших угідь 0,0105 гектарів згідно з планом землекористування, що додається. Згідно п. 1.2 цього Договору земельна ділянка надається на умовах оренди на 3 роки до 26.03.2001 для розташування та функціонування літнього майданчика та організації входу до кафе «Бомонд». Визначена плата за землю. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації. Договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 27.05.1998 за № 2250 (а.с. 100-101, т.2).

Матеріали справи не містять інформації про те, що з боку Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку, пред`являлися вимоги до ТОВ «ЕЛЬТОН» про звільнення земельної ділянки та передачу її за належністю у стані, придатному для подальшого використання. Так само, як не встановлено обставин щодо невиконання ТОВ «ЕЛЬТОН» договору про умови використання наданої земельної ділянки чи зміни цільового призначення земельної ділянки для встановлення обставин втрати чинності Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 (а.с.113, т.2).

Згідно з довідкою Запорізького міського управління земельних ресурсів № 375-0 від 30.01.1999 про грошову оцінку 1 м2 землі за її місцем розташування та функціональним призначенням, визначено грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , функціональне використання земельної ділянки літній майданчик, землекористувач ТОВ «ЕЛЬТОН» (а.с.103, т.2).

Відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам серії БІ № 012000 виданого орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Запорізької обласної державної адміністрації, яке посвідчує, що приміщення І літ. А-4 в цілому будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві колективної власності за товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» на підставі договору № 260 купівлі-продажу державного майна шляхом викупу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лучко Н.Г. від 14.04.2000, за реєстраційним номером 447. Реєстраційне посвідчення записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 768 від 27 квітня 2000 року (а.с.86, т.2).

26.01.2006 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення за № 33/3 «Про прийняття в експлуатацію існуючого кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 ». Відповідно до п. 3 цього Рішення ТОВ «ЕЛЬТОН» зобов`язано звернутися до Запорізької міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою після введення існуючого кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 в експлуатацію (а.с.48, т.1).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатації закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р та зареєстрований в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316, в експлуатацію введено кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 . Будівництво вказаного кафе з літнім майданчиком здійснено на підставі рішення МВК від 26.01.2006 №33/3. У зазначеному акті вказано, що площа пред`явленого в експлуатацію об`єкта складає 108,9 кв.м. Замовником у вказаному акті зазначено директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 (а.с.19-20, т.1, а.с.82-85, т.2).

ОСОБА_1 вибув з ТОВ «ЕЛЬТОН», відповідно до рішення Загальних зборів учасників Товариства від 24.10.2011 (протокол № 1/2011). Товариством було розраховано розмір дивідендів, що належать учасникам та вартість чистих активів Товариства станом на 01.01.2012.

У подальшому на підставі протоколу загальних зборів учасник ТОВ «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012 № 1/2012 та акта про проведення розрахунків в 11.01.2012, підписаного ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 , останньому передано з метою виплати вартості частини майна об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення І підвалу літ. А-4, що знаходиться АДРЕСА_1 , загальною площею 108,2 кв.м. та літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м., залишкова балансова вартість якого складає 43 490,40 грн. (а.с.21, т.1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 11.04.2012 виконавчим комітетом Запорізької міської ради, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № І підвального поверху, літ. А-4, площею 108,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

19.06.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Інвентаризаційна справа № б/н. Замовник ОСОБА_1 Експлікація літній майданчик (павільйон), літ. А, призначення приміщення торговельний зал, загальна площа 53,5 кв.м. та замощення І. Характеристика споруди: літній майданчик (павільйон), рік спорудження і реконструкції 2020, фундамент - ні, стіни дерев`яний каркас, покрівля дерево, перекриття дерево, підлога плитка, електрика так, каналізація, сходи, ліфт, газопровід, сміттєпровід, вид опалення ні. Площа основи забудови 57,5 кв.м. Замощення плитка тротуарна (а.с.22, т.1).

29.07.2020 було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер ЗП 97, видане Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, назва об`єкта реконструкція торгового павільйону, клас наслідків СС1, вид будівництва реконструкція, спосіб будівництва господарський (будую власними силами), місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 . Документ на земельну ділянку відсутній, підстава відсутності реконструкція об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Назва об`єкта реконструкція торгового павільйону, вид будівництва реконструкція, тип об`єкта споруда (код ДКБС:1230.2 Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків (а.с.25-26, т.1).

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо реконструкції торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер документу ЗП 83, тип документу: реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, замовник ОСОБА_1 , підстава 25. Реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення. Терміни будівництва: дата початку будівництва 30.07.2020, дата завершення будівництва 11.08.2020, експлуатація від 11.09.2020. Документ на земельну ділянку відсутній, підстава відсутності реконструкція об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Назва об`єкта реконструкція торгового павільйону, вид будівництва реконструкція, тип об`єкта будівля/споруда (код ДКБС:1230.2 Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, ТЕП: загальна площа 53,5 кв.м., кількість робочих місць 2, основна площа 53,5 кв.м., пропускна спроможність люд./год. 16. Дата створення документу в Єдиній державній електронній системі будівництва 24.09.2020 (а.с.27, т. 1).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим 12.08.2020 ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_1 зазначена Експлікація літній майданчик (павільйон), літ. А, призначення приміщення торговельний зал, загальна площа 53,5 кв.м. та замощення І. Характеристика споруди: літній майданчик (павільйон), рік спорудження і реконструкції 2020, фундамент - ні, стіни дерев`яний каркас, покрівля дерево, перекриття дерево, підлога плитка, електрика так, каналізація, сходи, ліфт, газопровід, сміттєпровід, вид опалення ні. Площа основи забудови 57,5 кв.м. Замощення плитка тротуарна (а.с.24, т. 1).

Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта виданої 11.09.2020 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за реєстраційним номером ЗП83, оригінал якої знаходиться в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Зміст Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. в якій зазначено, що в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію об`єкту внаслідок якої: - присвоєно нову назву споруді «Торговий павільйон» із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків; - виконані роботи з монтажу та демонтажу перегородок, замінено віконні та дверні блоки, виконано внутрішнє оздоблення об`єкту (п. 7 декларації); - приведено у відповідність адресу об`єкту в порядку пункту 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого ПКМУ від 27 березня 2019 року № 367, адресу об`єкта будівництва присвоєно за вибором замовника будівництва: АДРЕСА_3 (п. 12 декларації); - техніком з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) ОСОБА_9 , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта, виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (п. 14 декларації); - оновлено огороджувальні конструкції: стіни дерево, покрівля дерево (які відноситься до характеристик об`єкту); - в торговий павільйон встановлено опалення, вид індивідуальних опалювальних установок (зазначено): електричне, чим поліпшено технічні показники об`єкта (п. 14 декларації); - збільшено кількість робочих місць 2 людини, внаслідок чого збільшено пропускну спроможність 16 люд./годину, чим поліпшено економічні показники об`єкта (п. 14 декларації) Вважали закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с.28-29, т. 1, а.с.92-95, т. 2).

23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

24.09.2020 державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В. вніс зміни до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101, а саме: змінено назву об`єкту із літній майданчик (павільйон) на торговий павільйон.

16.03.2021 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Запорізької міської ради про передачу в оренду земельної ділянки на праві оренди для розміщення торговельного павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі витягу з Державного реєстру та технічного паспорту (а.с.33 на звороті, т.1).

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйоні» надали дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення в установленому порядку землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0080 га для розташування торгового павільйону та подальшої передачі її в оренду (а.с.30, т.1).

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону» було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 .. Встановити та затвердити гр. ОСОБА_1 межі та розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0078 га згідно з планом, що додається до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Передати в оренду строком на 19 років гр. ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :05:005:0281) площею 0,0078 га (житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону за рахунок земель Запорізької міської ради. Поклали на гр. ОСОБА_1 певний перелік зобов`язань, зокрема, щодо укладення з ЗМР договір оренди (а.с.33,т.1).

На виконання зазначеного рішення, між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021, строком до 10.09.2040. Земельна ділянка передавалася разом із торговим павільйоном орендаря, інші об`єкти, що відносяться до нерухомого майна: відсутні (п.п. 4 та 5 Договору) (а.с.34-35,т.1).

Відповідно до акта були визначені межі земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 15.09.2021 та відповідно акта приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 01.12.2021 № 00128 орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку за кадастровим номером № :05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка знаходиться у стані придатному для розташування торгового павільйону, на земельній ділянці знаходить торговий павільйон орендаря (а.с.36-37, т.1). Додатково складено план земельної ділянки, яка передається в оренду за адресою: АДРЕСА_1 , та кадастровий план земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37, т.1).

Вказаний договір оренди 03.12.2021 зареєстровано державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко З.М. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 060.

ОСОБА_1 було замовлено Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером:05:005:0281, загальною площею 0,0078 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в Держгеокадастрі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та станом на 11.11.2021 нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складала 489091,20 грн. (а.с.68, т.1).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2021 № 4646/5 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелиха Віталія Віталійовича» та акта комісії від 22.12.2021, складеного за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державно реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївсько району Запорізької області Пелиха В.В. за результатами заяви про державну реєстрацію права власності від 23.06.2020 № 40135732, поданої гр. ОСОБА_1 та наданих до неї документів. Зазначено, що перевірка реєстраційних дій на предмет дотримання вимог законодавства в сфері державної реєстрації, що діяло на момент вчинення реєстраційних державний реєстратором ОСОБА_3 .. Рекомендовано анулювати доступ державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, через те, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав заявником не подано, а державним реєстратором не витребувано документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність заявнику та справжність підписів на Акті розрахунку не засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат». Крім того, подані документи мають суперечності щодо типу об`єкту та його адреси (а.с.31-32, т.1).

16.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі №3139 (а.с.38, т.1).

Згідно із вказаним договором ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м.

У зв`язку з державною реєстрацією цього договору купівлі-продаж від 16.12.2021, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено орендаря із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради зареєстрував за зверненням ОСОБА_10 , за реєстраційним номером 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва щодо реконструкції торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин. Згідно наказу Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 26.01.2022 за № 31р було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва щодо реконструкції торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин (а.с.223-227, т.2).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7185 вих-21, районна адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради надала відповідь від 19.01.2022 № 01-10/83 про те, що станом на 19.01.2022 інформації щодо видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 від департаменту архітектури та містобудування міської ради до районної адміністрації не надходило і договір між власником споруди та районною адміністрацією на її розміщення не укладався (а.с.40,т.1).

Листом від 27.10.2021 за вих. № 52-7184 вих-21 Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя звернулася до Вознесенівської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області та отримала відповідь відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.11.2021 № 68769/6/08-01-24-С, про те, що станом на 08.11.2021, згідно бази інформаційної системи «Податковий блок», ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) не значиться на обліку як платник плати за землю за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація щодо сплати за землю відсутня (а.с.41-42, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7186 вих-21 звернулася до Міністерства юстиції України щодо обставин справи (а.с.43, т.1).

Згідно з листом Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 27.10.2021 за вих. № 52-7182 вих-21 виконавчий комітет Запорізької міської ради надав відповідь листом від 07.12.2021 за ви № 15025/03-20/04 про те, що за даними містобудівного кадастру інформація про затвердження та реєстрацію містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня. Виконавчі органи місцевого самоврядування не маю в розпорядженні дозвільних документів на будівництво, відповідно не володіють інформацією відносно них. Щодо присвоєння адрес як новоствореним об`єктам, так і вже існуючим, то така інформація знаходиться в районних адміністраціях Запорізької міської ради. Також, за результатами наданої прокурором інформації вважали, що відсутні правові підстави для скасування рішення Запорізької міської ради про передачу земельної ділянки, кадастровий номер :05:005:0281 та знесення розташованого на ній об`єкта будівництва. У випадку встановлення протилежного, о Запорізька міська рада буде самостійно вирішувати питання щодо вжиття цивільно-правових заходів (а.с.45-47,т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-236 вих-22 ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» надало відповідь від 18.01.2022 № 130, про те, що інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відсутня (не заводилася) (а.с.49,т.1).

За листом Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-237 вих-22 виконавчий комітет Запорізької міської ради надав відповідь від 18.02.2022 за вих. № 00607/03-20/05 з додатком, про те, що при погодженні та затверджені документації із землеустрою будь-яких обстежень не проводилося, оскільки вони не передбачені діючим законодавством. Додаткові угоди до договору оренди землі гр. ОСОБА_1 від 01.12.2021 № 001 щодо зміни сторони не укладались. Після опрацювання листа прокурора Запорізькою міською радою, за наявності для того правових підстав, буде самостійно здійснюватися захист інтересів держави. В додатку зазначено про результати розгляду звернення Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради заяви про передачу в оренду земельної ділянки від 22.03.2021 № Ф-0439/03-08 відповідно до яких обстеження земельної ділянки не проводилося, земельна ділянка знаходиться в зоні Г-1-1 громадсько-ділова зона загальноміського значення, вид використання її відповідає чинній містобудівній документації та має обмеження містобудівного характеру, які повинні бути враховані при складанні документації з землеустрою. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно надавалась (а.с.50-52, т.1).

Згідно з листом Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 12.01.2022 за вих. № 52-235 вих-22 Державною інспекцією архітектури та містобудування України надано відповідь від 15.02.2022 № 1545-22 про те, що на час звернення з листом відсутні будь-які підстави для проведення Департаментом позапланової перевірки на об`єкті будівництва, прийнятого в експлуатацію (а.с.53-55, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 03.06.2022 за вих. № 52-2735 вих-22 виконавчим комітетом Запорізької міської ради надана відповідь від 15.07.20 № 05138/03-20/04 про те, що 28.12.2021 за вих. № 18443/03-32/03 Запорізькою міською радою отримано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. повідомлення № 984/01-16 від 16.12.2021 про зміну орендаря, на виконання вимог статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з зазначеним повідомленням, у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу від 16.12.2021 за реєстровим № 3139, приватним нотаріусом була проведена державна реєстрація переходу іншого речового права на земельну ділянку площею 0,0078 га, з кадастровим номером :05:005:0281, яка перебуває в оренді згідно договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021, за яким орендодавцем виступає Запорізька міська рада (а.с.56-57,т.1).

Згідно з листом Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 03.06.2022 за вих. № 52-2734 вих-22 ГУ ДПС у Запорізькій області надало відповідь від 14.06.2022 № 4982/5/08-01-24-С про те, що як гр. ОСОБА_1 , так і гр. ОСОБА_2 сплачувалася орендна плата (а.с. 57 на звороті, 58, т.1).

Відповідно до листа Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 16.11.2022 за вих. № 52-8106 вих-22 виконавчим комітетом Запорізької міської ради надана відповідь від 21.12.2022 № 11961/03-20/02 про те, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Відповідні акти реагування були відсутніми, тому Запорізька міська рада не вбачала підстав для скасування свого рішення про передачу земельної ділянки кадастровий номер:05:005:0281, яка перебуває в оренді згідно договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021, та знесення розташованого на ній об`єкта будівництва (а.с.59-61, т.1).

Згідно з Витягом з ЄРДР 14.09.2022 прокурором були внесені відомості щодо кримінального провадження за № 0000186 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 362 КК України щодо дій державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області при прийнятті рішень від 23.06.2020 та 24.09.2020. Згідно з протоколом огляду земельної ділянки від 25.11.2022, складеним у межах кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022, за яким СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснює досудове розслідування, встановлено, що на обстежуваній земельній ділянці розташована лінійна споруда із бутового каменю (надземна частина) із середньою висотою 0,45 м, товщиною 0,35 м та 0,5 м. Візуальним обстеженням встановлено, що у правому куті земельної ділянки зі сторони житлового будинку АДРЕСА_4 існує перепад ґрунту та візуально можливо встановити наявність заглибленої підземної частини споруди із цегли. Крім того, встановлено, що торговий павільйон Літ. А та замощення І загальною площею 53,5 кв.м. відсутній (а.с.61 на звороті, 62-67, 70-71, т.1).

При цьому, відомостей про те, що зазначене кримінальне провадження було розглянуто та є наявним рішення суду за результатами його розгляду позивачем не надав ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

Крім того, суд першої інстанції досліджував у судовому засіданні надані представником ОСОБА_2 фотоматеріали з відкритих джерел інформації з сайту Карти «Google» за адресою: АДРЕСА_1 , на яких збереглися фотографії від липня 2015 року щодо об`єкту літній майданчик (павільйон) у стані до реконструкції 2020 року, відповідно до яких цей об`єкт має бутовий фундамент та замощення тротуарною плиткою (а.с.32-37,т.3).

Оскільки така інформація є загальнодоступною та загальновідомою, колегія суддів не вбачає процесуальних порушень у прийнятті таких доказів судом першої інстанції, що були подані відповідачем під час судового розгляду.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції допитано свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що з 2015 року він працював в Запорізькій міській раді по благоустрою. Йому було доручено провести перевірку за зверненням депутата міської ради. До цієї перевірки були також залучені представники прокуратури. Об`єктом перевірки було кафе «Бомонд» разом з літнім майданчиком. При перевірці було встановлено, що зазначена споруда мала фундамент та була під`єднана до електромережі. При перевірці він також спілкувався з ОСОБА_1 .. За результатами такої перевірки він склав відповідь для прокурора. Згодом до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням допомогти привести документи щодо об`єкта нерухомості до ладу. ОСОБА_1 отримав від нього консультацію, під час якої він ознайомився з наявними документами на літній майданчик. З державним реєстратором він не спілкувався, обставини державної реєстрації права власності ОСОБА_1 йому не відомі. На підставі своїх професійних обов`язків він проводив зазначену перевірку. Може стверджувати, що станом на 2015-2016 роки, за зовнішніми ознаками, літній майданчик біля кафе «Бомонд» мав всі ознаки капітальної споруди. Зазначена споруда мала бутовий фундамент, парапет, крівлю та електропостачання. Надалі він за довіреністю представляв інтереси ОСОБА_2 при укладенні нею договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 . На момент укладення такого договору літній майданчик вже був іншим об`єктом. Вказав на те, що за загальним правилом все, що має фундамент вже є нерухомим майном.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Основна відмінність правочину (стаття 202 ЦК України) від договору (стаття 626 ЦК України), полягає в тому, що правочин є дією, в той час як договір є домовленістю, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до абзацу 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Як було встановлено судом першої інстанції, 11 січня 2012 року відповідно до Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» ухвалено рішення про проведення розрахунків з ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом з Товариства на підставі рішення Загальних зборів учасників Товариства від 24.10.2011 (протокол 1/2011).

Таким чином, вихід ОСОБА_1 у 2012 році зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» і розрахунок із ним за частку у статутному капіталі вказаного Товариства нерухомим майном був і залишається дозволеним законом правочином.

Колегія суддів зауважує, що позовна заява не містить доводів та висновків щодо виникнення права власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на зазначену земельну ділянку.

Станом на дату виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» вказані правовідносини регулювались Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 18.12.2011), а саме статтею 54 вказаного Закону, відповідно до якої, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Згідно з Актом про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. літній майданчик (павільйон), що знаходиться в АДРЕСА_1 (п`ятнадцять а), загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства.

Станом на дату проведення розрахунків між ТОВ «ЕЛЬТОН» та ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу засновників Товариства), тобто на 11.01.2012, чинна на той момент редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 16.03.2010), а саме стаття 18 цього Закону, для подібних правовідносин визначала, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об`єкт нерухомого майна, переданий їм.

Таким чином, станом на 11.01.2012 ні Закон України «Про господарські товариства», ні Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для правовідносин щодо виходу учасника ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та розрахунку із таким учасником за його частку у статутному капіталі Товариства у натуральній формі, а саме спірним об`єктом, не містять законодавчо встановлених вимог до відповідних документів (Протоколу № 1/2012 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬТОН» від 11.01.2012р., Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р.) щодо нотаріального посвідчення підписів учасників такого правочину, і така ситуація зберігалась включно до 16.11.2016, а саме до набрання чинності відповідних змін у пункті 50 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На теперішній час повторний вихід ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» з нотаріальним посвідченням підписів на вказаному акті є неможливим.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕЛЬТОН» було досягнуто згоди на повернення вартості частини майна товариства шляхом передання ОСОБА_1 майна в натурі (в т.ч. спірним майном) і це питання було вирішено на загальних зборах учасників товариства, то задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) може призвести до звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності та здійснення повторної державної реєстрації, але вже на підставі рішення суду щодо набуття права власності на спірний об`єкт.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (стаття 58 Конституції України).

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач значним чином обґрунтовує позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірний об`єкт (дата державної реєстрації 23.06.2020) із посиланням на неправомірність дій та протиправність прийнятого державним реєстратором Пелихом В.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яке має індексний номер: 52792876 від 23.06.2020.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до цієї ж статті в чинній редакції за результатом розгляду документів державним реєстратором, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав (стаття 1 Закону № 1952-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1952-IV передбачено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Статтею 7 Закону № 1952-IV передбачено повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав, до яких також належить, серед визначеного, забезпечення створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; організація роботи, пов`язаної із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечення доступу до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ст. 37-1 Закону № 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Із зазначених в позові обставин, не вбачається, що після проведення камеральної перевірки Мінюст вживав заходів до негайного повідомлення про виявлення прийняття державним реєстратором Пелихом В.В. рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Відповідно до доданого до позову витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000186 від 14.09.2022 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 362 КК України відомості щодо цього провадження внесені прокурором з визначенням потерпілою стороною (заявником) виконавчий комітет Запорізької міської ради. Самої ж заяви про вчинення або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яка б надходила від виконавчого комітету Запорізької міської ради до уповноваженого на внесення відомостей до ЄРДР органу до позову не долучено. Відомостей про пред`явлення за даним кримінальним провадження будь-якій особі підозри не зазначено. Даних про результати розгляду даного кримінального провадження судом та наявного рішення про винуватість, зокрема ОСОБА_3 , суду не надано.

Частиною 2 статті 37-1 Закону № 1952-IV визначено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

За частиною 3 статті 37-1 Закону № 1952-IV технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 37-1 Закону № 1952-IV).

Абзацом 2 частини 1 статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду.

Відомостей про те, що рішення Мінюсту, яке викладено в наказі № 4646/5 від 24.12.2021, не було оскаржено ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Відповідно до Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зареєстрованого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі Порядок №990), останній визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації.

Дія цього Порядку не поширюється на розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до пункту 3 Порядку № 990 основними завданнями контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації є: -перевірка стану дотримання визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації під час здійснення ними повноважень; -запобігання, виявлення та вжиття заходів до усунення виявлених порушень вимог законів; -визначення професійної компетентності осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора; - аналіз практики застосування законодавства у сфері державної реєстрації, надання відповідних узагальнених роз`яснень.

Пунктом 4 Порядку №990 визначено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом: 1) розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України»; 3) аналізу інформації, опублікованої в засобах масової інформації чи оприлюдненої в Інтернеті; 4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; 5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах; 6) проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах щодо осіб, які до призначення на посаду державного реєстратора або на іншу посаду, що передбачає виконання функцій державного реєстратора (далі - посада державного реєстратора), перебували на посаді державного реєстратора в іншого суб`єкта державної реєстрації; 7) проведення тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та не перебували на посаді державного реєстратора у певного суб`єкта державної реєстрації.

Під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації відповідні посадові особи Мін`юсту мають право доступу до реєстрів, зокрема до реєстраційних справ в електронній формі (п. 5 Порядку №990).

Відповідно до пункту 9 Порядку №990 камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За пунктом 10 Порядку №990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).

Строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки (п. 11 Порядку №990).

Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса. Відомості про проведення камеральної перевірки не пізніше двох робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про її проведення також розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту (п. 12 Порядку №990).

Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки (п. 13 Порядку №990).

Пунктом 13-1 Порядку №990 визначено, що результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії.

У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта).

В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

За результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів (п. 14 Порядку №990).

Пунктом 16 Порядку №990 визначено, що у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що державний реєстратор ОСОБА_3 був вже притягнутий до відповідальності за виявлені порушення, але це не потягнуло за собою скасування прийнятих ним рішень щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 .

Згідно з ч.ч. 1 та 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, в тому числі, як складову частину таких відомостей - відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

З урахуванням положень абзаців 2 та 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав здійснюється на підставі судового рішення, тобто, враховуючи презумпцію достовірності відомостей про речові права на нерухоме майно (в т.ч. документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію таких прав) визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких була здійснена державна реєстрація прав ОСОБА_1 на спірний об`єкт є предметом окремого судового розгляду, проте такої позовної вимоги позивачем не заявлялось, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави сумніватися у достовірності вказаних документів та зазначених у них відомостей.

Відповідно до Акту державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.09.2009 № 228р та зареєстрованого від 03.03.2009 арх. № 316 в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на об`єкт «Кафе «Бомонд» з літнім майданчиком, існуюче» за адресою АДРЕСА_1 , замовником будівництва якого було ТОВ «ЕЛЬТОН».

На момент введення в експлуатацію у 2009 році закінченого будівництвом об`єкта «Кафе «Бомонд» з літнім майданчиком», право власності на кафе «Бомонд» вже було зареєстровано за ТОВ «ЕЛЬТОН», що підтверджується Реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам серія БГ № 01200 від 27.04.2000 року, записаним в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером № 768 засвідченого підписом Начальника ОП Запорізького міжміського Бюро технічної інвентаризації Н.В. Сепп та скріпленого печаткою Орендного підприємства № 2, .

Натомість літній майданчик є об`єктом нерухомого майна та складовою частиною цілісного майнового комплексу кафе «Бомонд», що узгоджується з приписами статті 191 Цивільного кодексу України, а саме замощення, яке розташоване на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці (ч. 2 ст. 2 розділу V «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001), що підтверджується наступним документами: - Звернення ТОВ «ЕЛЬТОН» вих. № 5 від 16.04.1994 про узгодження облаштування літнього майданчику при кафе «Бомонд»; - План літнього майданчика, М 1:50 в чітко визначених межах, розмір майданчика 15000 х 6000 мм із огорожею з бетонних елементів висотою 800 мм., декоративними ліхтарями, замощенням майданчика бетонною тротуарною плиткою 500 х 500 мм., розташованого по АДРЕСА_1 ; - Ситуаційний план літнього майданчика, М 1: АДРЕСА_5 ; - Витяг засідання колегії при головному архітекторі міста Запоріжжя № 33 від 27.05.1997 про узгодження матеріалів по літньому майданчику та входу в кафе «Бомонд» по АДРЕСА_1 для подальшого проектування; - Висновок Головного управління архітектури та містобудування № 2630 від 02.09.1997 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе «Бомонд» по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.5 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., чинного в період з 07.02.2002 до 01.01.2013 року, державній реєстрації підлягало право власності на такі об`єкти нерухомого майна як: - житлові будинки; квартири; будівлі в яких розташовані приміщення; споруди призначені для виконання спеціальних технічних функцій; приміщення як частина житлових об`єктів.

Таким чином, враховуючи що в період 2009 - 2012 років, право власності на такий об`єкт нерухомого майна як «літній майданчик» не підлягало обов`язковий державній реєстрації, то документом, який підтверджує право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на «літній майданчик» є Акт про прийняття вказаного об`єкту в експлуатацію у складі цілісного майнового комплексу кафе «Бомонд» з літнім майданчиком, існуюче», що затверджений розпорядженням міського голови № 228р від 25.09.2009р. та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009, в силу дії статей 181, 191, 331 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, тобто майно є нерухомим за його природою, або в силу його призначення, або внаслідок предмета, належність до якого воно становить.

Згідно з ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 191 Цивільного кодексу України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Так, в період з 30.07.2020 до 11.08.2020 відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію торгового павільйону.

За таких обставин суд вважає, що є безпідставним твердження позивача про те, що державним реєстратором фактично змінено спірний об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивачем стверджувалося, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірний об`єкт «літній майданчик (павільйон)» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020, має бути скасована по причині того, що даний об`єкт не є капітальною спорудою та відноситься до малих архітектурних форм відповідно до пункту 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі».

Відповідно до видання «Український правопис», яке вийшло у видавництві «Наукова думка» в 2019 р. та було схвалене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року № 437 про «Питання українського правопису», в українському письмовому мовленні, серед інших знаків пунктуації, використовується такий парний знак як круглі дужки, (), для уточнення попереднього тексту.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування літнього майданчику було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «Ельтон» по вул. Сталеварів, 15.

Окрім того, відповідно до листа Управління по соціальному та економічному розвитку міста Запоріжжя № 454 від 29.11.1996р., ТОВ «ЕЛЬТОН», основним видом діяльності товариства є організація громадського харчування, товариство планує відвести земельну ділянку по АДРЕСА_1 під існуючий літній майданчик, розташований на прилеглій території до кафе «Бомонд», у зв`язку із чим Управління по соціальному та економічному розвитку вважає можливим відведення ТОВ «ЕЛЬТОН» відповідної земельної ділянки.

Відповідно до листа № 01-29/401 від 23.06.1996р. Орджонікідзевська районна адміністрація не заперечує проти відведення земельної ділянки для облаштування літнього майданчика біля кафе «Бомонд» по вул. Сталеварів, 15 ТОВ «ЕЛЬТОН».

Згідно пунктів 5.3 та 5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», на земельній ділянці магазину слід передбачати зону для покупців і зону для під`їзду та розвантаження автомобілів. У зоні для покупців можуть розміщуватися майданчики для сезонної торгівлі…

Тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10 м. Допускається розташовувати вказані споруди біля зовнішніх стін будинків та інших споруд, якщо такі стіни не мають отворів (прорізів) і відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін та за умови забезпечення проїзду для пожежних машин згідно з вимогами нормативних документів.

Таким чином, об`єкт нерухомого майна «літній майданчик» (який є замощенням і зберігає своє призначення до тих пір, поки знаходиться на спеціально призначеній для цього земельній ділянці) із розташованим на ньому «павільйоном» у передбачений законом спосіб (стаття 54 Закону України «Про господарські товариства», частина 4 статті 191 ЦК України) виступив окремим об`єктом правочину, що підтверджується Актом про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012, відповідно до якого Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, в т.ч. «літній майданчик (павільйон)», що знаходиться в АДРЕСА_1 (п`ятнадцять а), загальною площею 53,5 кв.м., у якості розрахунків з учасником, що вийшов із Товариства, внаслідок чого спірний об`єкт і був зареєстрований державним реєстратором як самостійний об`єкт нерухомості.

Також, враховуючи зміст Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 83 від 11.09.2020р. в якій зазначено, що в період з 30.07.2020 по 11.08.2020 власник майна ОСОБА_1 у господарчий спосіб здійснив реконструкцію об`єкту внаслідок якої: - присвоєно нову назву споруді «Торговий павільйон» із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків; - виконані роботи з монтажу та демонтажу перегородок, замінено віконні та дверні блоки, виконано внутрішнє оздоблення об`єкту (п. 7 декларації); - приведено у відповідність адресу об`єкту в порядку пункту 10 тимчасового Порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, затвердженого ПКМУ від 27 березня 2019 року № 367, адресу об`єкта будівництва присвоєно за вибором замовника будівництва: АДРЕСА_3 (п. 12 декларації); - техніком з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) ОСОБА_9 , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825 проведено технічну інвентаризацію об`єкта, виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (п. 14 декларації); - оновлено огороджувальні конструкції: стіни дерево, покрівля дерево (які відноситься до характеристик об`єкту); - в торговий павільйон встановлено опалення, вид індивідуальних опалювальних установок (зазначено): електричне, чим поліпшено технічні показники об`єкта (п. 14 декларації); - збільшено кількість робочих місць 2 людини, внаслідок чого збільшено пропускну спроможність 16 люд./годину, чим поліпшено економічні показники об`єкта (п. 14 декларації).

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Внаслідок проведеної реконструкції, на замовлення власника майна ОСОБА_1 підприємством ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» () в особі техніка з інвентаризації нерухомого майна (реєстраційний номер № 1806) ОСОБА_9 , номер кваліфікаційного сертифікату АЕ № 001825, проведено технічну інвентаризацію об`єкта та виготовлено новий технічний паспорт від 12.08.2020, інвентаризаційна справа № б/н (наявний в матеріалах справи, п. 6 додатків до позову), в якому відображені нові характеристики об`єкту, серед яких нова назва споруди «Торговий павільйон», нові стіни та покрівля тощо.

Таким чином, в період з 23.06.2020 по 24.09.2020 внаслідок проведення реконструкції змінились характеристики об`єкту нерухомого майна 101 з «літній майданчик (павільйон)» на «торговий павільйон» при цьому, відповідно до невід`ємної частини нового Технічного паспорту інв. № б/н від 12.08.2020, а саме «Характеристики громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами», вбачається, що конструктивні елементи споруди «Торговий павільйон, літ. А» у складі нових стін (дерев`яний каркас), нової покрівлі (дерево), перекриття (дерево) та підлога (плитка) знаходяться на основному конструктивному елементі, назва якого «Замощення, літ. І», опис якого «Плитка тротуарна», і яке залишалось незмінним при державній реєстрації 23.06.2020 та 24.09.2020 відповідно, що по суті є «літнім майданчиком».

Також, під час судового розгляду було встановлено, що ТОВ «ЕЛЬТОН» з 1996 року проводило узгодження питання щодо відведення йому у користування земельної ділянки під літній майданчик та з 1998 року на законних підставах користувалось земельною ділянкою відведеною під спірний об`єкт для розташування та функціонування літнього майданчика, що підтверджується: - Договором № 2250/у від 10.04.1998 року про умови використання земельної ділянки, наданої на умовах оренди; - Договором на право тимчасового користування землею № 2250 від 10.04.1998 року, зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею «27» травня 1998 року; - Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 184/17 від 26.03.1998 року, відповідно до п. 5.2. якого, після закінчення строку дії договору на право тимчасового користування землею договір продовжити або за вимогою виконавчого комітету Запорізької міської ради в установленому законодавством порядку звільнити земельну ділянку та передати її за належністю у стані, придатному для подальшого використання; - Довідкою Запорізького міського управління земельних ресурсів № 375-0 від 30.01.1999 р. про грошову оцінку 1 м2 землі за її місцерозташуванням та функціональним призначенням.

За інформацією наданою ОСОБА_1 , ТОВ «ЕЛЬТОН» у період користування земельною ділянкою з квітня 1998 по січень 2012 року своєчасно та у повному обсязі сплачувало орендну плату та податок за землю, заборгованості перед міською владою не накопичувало, а тому вимог від виконавчого комітету Запорізької міської ради про звільнення та/або повернення земельної ділянки не отримувало, проблемних питань чи претензій щодо оренди землі у товариства ніколи не виникало, що підтверджується листом ТОВ «ЕЛЬТОН» № 8 від 26.02.1998р. на адресу Орджонікідзевської податкової інспекції м. Запоріжжя про надання розрахунку та сплати податку за землю.

На момент виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» та набуття ОСОБА_1 права власності на спірний об`єкт на підставі відповідного правочину, а саме Акту про проведення розрахунків ТОВ «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012р., стаття 377 Цивільного кодексу України (в редакції від 01.01.2012) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщені на ній, містила наступні положення: «До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).»

Стаття 120 Земельного кодексу України (в редакції від 30.12.2011) щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, містила аналогічні положення: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.»

Таким чином, на момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), стаття 377 Цивільного кодексу України та стаття 120 Земельного кодексу України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Тому, суд вважає, що твердження позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 з назвою «Літній майданчик (павільйон)», а згодом «Торговий павільйон», розташований на земельній ділянці, яка не надавалась у користування ОСОБА_1 для таких цілей, не відповідає обставинам справи.

Щодо посилань позивача на те, що, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є власниками спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 і в користування ОСОБА_1 . Запорізькою міською радою на момент реєстрації права власності на об`єкт будівництва літній майданчик (павільйон) у червні 2020 року, в т.ч. і під забудову, не передавалась, а вказана земельна ділянка надана ОСОБА_1 в оренду з порушенням земельного законодавства, в т.ч. надана поза межами конкурсних торгів, збудований відповідачем ОСОБА_1 торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом на належній на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя земельний ділянці, суд зазначає наступне.

Системний аналіз положень статей 376 ЦК України, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає підстави для висновку, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Стаття 876 Цивільного кодексу України щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі статті 331 цього Кодексу щодо обов`язкової умови про наявність права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно.

В інших випадках відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа, яка його здійснила, не набуває права власності на нього.

Таким чином, під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не будував спірний об`єкт, а провів лише власними силами його реконструкцію.

Як було встановлено, то 02 вересня 1997 року Головним управлінням архітектури та містобудування м. Запоріжжя було складено позитивний Висновок № 2630 про надання земельної ділянки під будівництво та функціонування літнього майданчика та входу в кафе «Бомонд» по АДРЕСА_1 , тобто спірний об`єкт вже багато років розташований у місті Запоріжжі, згідно генплану, на відведеній під нього земельній ділянці, із дозволеним функціональним призначенням.

Згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта у складі цілісного майнового комплексу кафе «Бомонд» з літнім майданчиком, існуюче», що затверджений розпорядженням міського голови № 228р від 25.09.2009р. та зареєстрований в ДАБІ за арх. № 316 від 03.03.2009. Будівництво здійснено на підставі рішення МВК № 33/3 від 26.01.2006 за замовленням директора ТОВ «ЕЛЬТОН» ОСОБА_1 .. Порушень чи відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб в даному випадку встановлено не було.

Позивачем будь-які позовні вимоги до ТОВ «ЕЛЬТОН» чи його правонаступника з цього приводу не висувалися. В дану справу зазначена юридична особа не залучалася в будь-якому процесуальному статусі.

Таким чином, спірний об`єкт був введений в експлуатацію ще до входу ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН».

Позовних вимог про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна будь-якої особи, як ТОВ «ЕЛЬТОН», так і ОСОБА_1 прокурором не висувалося.

Як зазначалось вище, в момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), на думку суду, перехід права користування на земельну ділянку відбувся згідно статті 377 Цивільного кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України, а розміщення торгового павільйону на літньому майданчику не відноситься до самочинного будівництва, оскільки є формою господарювання та утримання ОСОБА_1 належного йому майна, відомості про право власності на яке відображені в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як на окремий об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 101.

Так, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281) площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розмір вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в результаті здійсненної державним реєстратором Пелихом В.В. державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на літній майданчик (павільйон), літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 37008292 від 23.06.2020) виникає додаткова необхідність обґрунтування наявності порушень прав та інтересів держави, щодо захисту яких позивач звернувся до суду, оскільки розташування спірного об`єкта у визначеному місці та у встановлених межах згідно генплану м. Запоріжжя було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22 травня 1996 року № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по вул. Сталеварів, 15 та її цільового призначення змінено не було.

Окремо, суд враховує те, що Запорізька міська рада, неодноразово у відповідь на листи прокурора, зазначала, що не вбачає, за наведених в них обставин, порушення як своїх прав, так і інтересів держави. Вказували на те, що на час розгляду таких звернень немає підстав для подання позовів до суду щодо захисту таких прав або скасування радою своїх же рішень. Тому, твердження прокурора, в обґрунтування підстав щодо його звернення до суду саме як позивача, підлягають критиці.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону».

Як встановлено судом, за результатами розгляду звернення ТОВ «ЕЛЬТОН», виконавчим комітетом Запорізької міської ради було винесено рішення від 26.01.2006 №33/3 «Про прийняття в експлуатацію існуючого кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 » (далі Рішення).

Згідно пункту 1 цього Рішення, ТОВ «ЕЛЬТОН» надано дозвіл на підставі наданої узгодженої проектно виконавчої документації введення в експлуатацію існуючого кафе «Бомонд» з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 .

Після введення в експлуатацію існуючого кафе «Бомонд», ТОВ «ЕЛЬТОН» необхідно звернутися до Запорізької міської ради про оформлення права користування земельною ділянкою в установленому чинним законодавством України порядку (п.3 Рішення).

Згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого розпорядженням міського голови Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 228р. та зареєстрованого в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 03.03.2009 арх. № 316, кафе «Бомонд» з літнім майданчиком введено в експлуатацію.

16.03.2021 до Запорізької міської ради міської ради звернувся гр. ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на що рішенням Запорізької міської ради від 11.06.2021 № 102/24 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку в установленому порядку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону.

Після чого, рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) та надано останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя.

На виконання зазначеного рішення, між Запорізькою міською радою та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021 строком до 10.09.2040.

Земельна ділянка передавалася разом із торговим павільйоном орендаря, інші об`єкти, що відносяться до нерухомого майна: відсутні (п.п. 4 та 5 Договору).

Окрім того, торговий павільйон розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0281, що по АДРЕСА_1 було відчужено шляхом укладання договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139, укладеного між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 ) (номер запису про право власності 45719712).

Листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 02.04.2021 № 03-08/Ф-0439 було зазначено інформацію щодо відповідності цільового призначення та виду використання земельної ділянки затвердженій містобудівній документації. Відповідно до плану зонування території м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2018 №75, земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 , знаходиться в зоні Г-1-І - громадсько-ділова зона загальноміського значення (супутній вид використання). Вид використання земельної ділянки відповідає чинній містобудівній документації та має обмеження містобудівного характеру, які повинні бути враховані при складанні документації з землеустрою.

В подальшому, листом приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. від 16.12.2021 № 984/01-16 було повідомлено Запорізьку міську раду про зміну орендаря по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 від 01.12.2021№ 00128.

Попри те, жодних додаткових угод до договору оренди землі № 00128 від 01.12.2021 на сьогодні не укладалося, додаткових рішень міською радою не приймалося, вказаний договір є діючим.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Земельного кодексу України).

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування .

Так, згідно частини 1 вказаної статті, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина 2 статті 123 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 Земельного кодексу України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пункт 1 частини 12 статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (пункт 1 частина 2 статті 134 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 116, частини 1 статті 123 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На виконання зазначених норм законодавства Запорізька міська рада приймаючи оскаржуване рішення від 10.09.2021 № 69/110, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 загальною площею 0,0078, що по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 та надання останньому в оренду строком на 19 років зазначену земельну ділянку для розташування торгового павільйону за рахунок земель міста Запоріжжя, діяла в межах та у спосіб визначених Конституцією та Законами України повноважень.

При цьому, рішенням Запорізької міської ради від 05.11.2014 № 37 затверджено Регламент міської ради по розгляду заяв громадян та юридичних осіб з питань оформлення земельних ділянок у місті Запоріжжі.

Вищезазначений регламент регулює правові та організаційні відносини громадян України та посадових осіб місцевого самоврядування. Встановлює порядок і процедуру розгляду та прийняття рішень по заявам громадян та, зокрема, перелік необхідних документів для розгляду питань оформлення земельних відносин та вимоги до способу засвідчення поданих разом з відповідною заявою (клопотанням) документів.

Вся необхідна документація, яка слугувала для прийняття оскаржуваного рішення була надана міській раді.

Згідно з ч.ч. 1, 5 статті 16, частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Суд також зазначає щодо дискреційності повноважень, як такими, що є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Окремо суд зауважує, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, що і стало результатом виконання оскаржуваного рішення: укладення договору оренди землі від 01.12.2021 № 00128.

При пред`явленні вимоги щодо скасування рішення ради прокурор вважав такий спосіб захисту ефективним, належним та правомірним, оскільки таким чином, на його думку, буде усунуто стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника земельної ділянки та її цільового призначення.

При цьому, за встановлених судом обставин те, що власником земельної ділянки є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради з чітко визначеним її цільовим призначенням, яке не було змінено жодним з орендарів, ніким під сумнів не ставилося та не потребувало ніякого додаткового юридичного визначення.

Таким чином, порушень вимог статей 116 та 134 Земельного кодексу України в цьому випадку встановлено не було.

Також суд першої інстанції правильно встановив, що договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060), відповідає типовій формі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (із змінами) та рішенню Запорізької міської ради № 29 від 26.06.2013 «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 № 35 «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжі»».

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2 статті 4 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Запорізька міська рада є органом, уповноваженим державою захищати інтереси територіальної громади та здійснювати функції, зокрема, забезпечення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Суд першої інстанції правильно визначив, що спеціальним законом, який регулює відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2023, 03.12.2021 державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внесено відомості щодо реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради () на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281 площею 0,0078 га (підстава: ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» серія та номер: 5245-VI від 06.09.2012) із зазначенням орендаря вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 ) (документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі № 00128 від 01.12.2021; реєстрація змін до іншого речового права: договір купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139; опис змін: відомості про суб`єкта іншого речового права: ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доказів самочинного будівництва ОСОБА_1 об`єкту нерухомості судом не здобуто.

При цьому, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 29.05.2023 № 333864827, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: торговий павільйон загальною площею 53.5 кв. м., власником якого на сьогодні являється ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2021 серія та номер 3139, укладений між останньої та гр. ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (пункт 1 частина 2 статті 134 Земельного кодексу України).

Більше того, частина 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України визначає, (в редакції, що була чинною на час затвердження спірного рішення Запорізької міської ради), що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вказана норма тотожна із ст. 377 Цивільного кодексу України, де зазначається наступне: «До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.»

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.12.2021 № 3139 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо торгового павільйону літ. А, замощення І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 45719712 від 16.12.2021).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 23.06.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) зареєстровано право власності на літній майданчик (павільйон) площею 53,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Наведена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 213618570 від 23.06.2020.

У період з 23.06.2020 до 24.09.2020 об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 під час перебування у власності ОСОБА_1 змінив свої характеристики (обставини та правомірність змін наведено вище) внаслідок чого «літній майданчик (павільйон)» став «торговим павільйоном», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020.

16.12.2021 ОСОБА_2 набула право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021.

Відповідно до абзацу 5 частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень.

ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 у законний спосіб 16.12.2021 придбала та набула право власності на об`єкт нерухомого майна «торговий павільйон», реєстраційний номер 101, що дозволяє їй вчиняти дії спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на належне їй нерухоме майно.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (стаття 41 Конституції України).

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем і має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, так само вона є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га, на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021, своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 зареєстроване Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ІУ54 від 15.02.2022 на належному їй об`єкті нерухомого майна.

Тому, станом на час проведення огляду земельної ділянки, який зафіксовано у протоколі від 25.11.2022 в межах кримінального провадження № 10000186 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 362 КК України, і було зафіксовано наявність проведення певних будівельних робіт.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, у вказаній статті зазначено, що підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно підпункту б) пункту 3) частини 3 вказаної статті, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань цивільного судочинства.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завдання цивільного судочинства полягає в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше буде порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, ОСОБА_2 забезпечено виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується: - Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; - Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч.; - Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин»,

Щодо зобов`язання ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0281, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060).

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 23.06.2020 зареєстрував за собою право власності на об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101. При цьому Літній майданчик по суті є замощенням, літ. І, яке неможливо відокремити без його руйнування та/або без зміни цільового призначення.

Павільйон на літньому майданчику ОСОБА_1 не зводив, а отримав від ТОВ «ЕЛЬТОН» «таким як є» при розрахунку з ним станом на12.01.2012, після прийняття 24.10.2011 рішення про його вихід зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН» (протокол 1/2011).

Право власності ТОВ «ЕЛЬТОН» на літній майданчик підтверджується актом введення в експлуатацію цілісного майнового комплексу «Кафе «Бомонд» з літнім майданчиком, існуюче» від 25.09.2009. Оскільки на той час державній реєстрації підлягали лише будівлі та приміщення, то об`єкт нерухомого майна «Літній майданчик», який є замощенням, літ. І, не підлягав державній реєстрації права власності на нього, але від того не перестав бути нерухомим майном.

На момент відчуження спірного об`єкту від ТОВ «ЕЛЬТОН» на користь ОСОБА_1 (у зв`язку із виходом останнього зі складу учасників ТОВ «ЕЛЬТОН») розташування об`єкту «літнього майданчику» було узгоджено Запорізькою міською Радою народних депутатів, що підтверджується Розпорядженням від 22.05.1996 № 893р, і яким затверджено дислокацію сезонних літніх майданчиків згідно із додатком, в тому числі для ТОВ «ЕЛЬТОН» по вул. Сталеварів, 15.

Як зазначалося, на момент набуття ОСОБА_1 у власність спірного об`єкту (тобто на 11.01.2012), стаття 377 ЦК України та стаття 120 ЗК України закріплювали загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на об`єкт, тобто право на земельну ділянку слідувало за об`єктом, який на ній розташований.

Згодом ОСОБА_1 11.09.2020 провів реконструкцію об`єкта «літній майданчик (павільйон)», реєстраційний номер 101 встановивши у Павільйоні опалення, чим фактично змінив функціональне призначення об`єкту з сезонного (літнього) використання на використання впродовж цілого року (незалежно від пори року).

Також, під час реконструкції 11.09.20020 приведено у відповідність адресу об`єкта (Сталеварів, 15а) та присвоєно нову назву споруді «Торговий павільйон» із визначенням коду об`єкту 1230.2 - Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків.

За результатом реконструкції, об`єкт нерухомого майна літній майданчик, з замощенням літ. І, як був так і залишився, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно «Торговий павільйон» про реєстрацію права власності 225412364 від 24.09.2020р. за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) та документами поданими заявником для відповідної державної реєстрації права власності.

Зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень. (абзац 5 частини 5 статті 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 69/110 ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 19 років надано земельну ділянку (к.н. :05:005:0281) площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для розташування торгового павільйону, а також затверджено межі та розміру вказаної земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 01.12.2021 № 00128 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0281 строком до 10.09.2040 для розташування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2021 ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомого майна «Торговий павільйон», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290841795 від 16.12.2021. При цьому, ОСОБА_2 також є добросовісним користувачем земельної ділянки :05:005:0281, площею 0,0078 га на якій знаходиться спірне майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 290846028 від 16.12.2021р., своєчасно та в повному розмірі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

На теперішній час ОСОБА_2 забезпечила виконання будівельних робіт на належному їй об`єкті з дотриманням встановлених вимог законодавства, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності PD01:5336-8440-0973-5929 від 14.02.2022; Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування будівництва, реєстраційний номер 05-04/Д-0085 від 26.01.2022 з додатками, в т.ч. Наказом Департаменту архітектури та містобудування № 31р від 26.01.2022 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин», а тому, суд вважає твердження позивача про самочинну забудову земельної ділянки :05:005:0281 є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням доводів позивача про те, що спірна земельна ділянка к.н. :05:005:0281 відповідно до частин 1, 2 статті 134 Земельного кодексу України має бути передана в користування на конкурентних засадах (земельних торгах), то скасування державної реєстрації ланцюга договорів, інших правочинів щодо майна на ній розташованих і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав (інтересів) держави, про захист яких звернувся позивач.

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво, безпідставно отримавши земельну ділянку, спростовуються матеріалами справи.

При цьому колегія суддів враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в рамках справи № 826/11127/16: відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (скорочено - Закон № 3038-VІ) у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю полає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта га компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Отже, положення ч. 1 ст. 38 Закону № 3038-VІ встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1)виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2)визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав га інтересів інших осіб є неможливою;

3)винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4)встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 у справі №815/2311/15, від 22 серпня 2019 року у справі №2040 7234 18 та від 09 липня 2020 року у справі № 463/4564/16-а. Тягар доказування наявності перелічених фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, який звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Натомість, під час розгляду справи встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю не вчиняв жодних дій відносно срібного об`єкта нерухомості, а ОСОБА_4 не будував спірний об`єкт, а провів лише власними силами його реконструкцію. Він не зводив павільйону на літньому майданчику, а отримав його від TOB «ЕЛЬТОН» під час розрахунку з ним станом на 12.01.2012, після прийняття 24.10.2011 рішення про його вихід зі складу учасників TOB «ЕЛЬТОН».

Разом з тим, жодних позовних вимог до TOB «ЕЛЬТОН» чи його правонаступника позивач не висував, товариство також не є і учасником справи.

Таким чином, порушень, що суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на численні листи прокурора Запорізька міська рада зазначала, що не вбачає в наведених обставинах порушень ні своїх прав, ні інтересів держави, що на час розгляду таких звернень відсутні підстави для подання позовів до суду щодо захисту таких прав або скасування радою своїх же рішень.

Таким чином, дослідженими матеріалами справи спростовуються доводи прокуратури про те, що Літній майданчик (павільйон) не є нерухомістю та не може бути окремим об`єктом правочину, оскільки у спірних правовідносинах 2012 року мова йде про нерухоме майно підприємства, тобто юридичної особи TOB «Ельтон» як суб`єкта господарювання, а відтак, висновки суду першої інстанції є правильними, яких суд дійшов внаслідок правильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи принцип дії нормативно-правових актів у часі, передбачений ст. 58 Конституції України, оскільки профільний закон зобов`язує державного реєстратора встановити відповідність поданих/отриманих документів вимогам законодавства без прив`язки до дії такого законодавства в часі, державний реєстратор Пелих В.В. перевірив відповідність поданого ОСОБА_1 Акту про проведення розрахунків TOB «ЕЛЬТОН» № б/н від 11.01.2012 вимогам законодавства, яке діяло на дату вчинення відповідного правочину, у якому була відсутня умова обов`язкового нотаріального посвідчення для цього типу правочинів у 2012 році, дії державного реєстратора були правомірними.

Відповідно до статті 11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частини 3 статті 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Таким чином, свідком може бути дієздатна фізична особа, яка не перебуває на обліку чи на лікуванні у психіатричному лікувальному закладі, а також здатна за своїм фізичним і психічним станом правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати з цього приводу показання.

Враховуючи положення ст. 70 ЦПК України, яка передбачає перелік осіб, які не можуть бути допитані в якості свідка, свідок ОСОБА_12 не є такою особою, оскільки зміст його свідчень стосувався технічних характеристик літнього майданчика у 2015-2016 роках, а рішення суду, що переглядається, жодним чином не виливає на його права та обов`язки. Крім того, суд першої інстанції врахував покази свідка, оцінивши в сукупності докази та обставини у справі, тому доводи апеляційної скарги про недопустимість показів цього свідка колегія суддів не приймає.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду в їх оцінці.

Таким чином, апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури слід залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2024 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 травня 2024 року.

Головуючий:

Судді: