Справа №601/1845/24
Провадження № 2/601/573/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Клим Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кременецької міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

за участю:

представника позивача адвоката Іванько О.С.,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до Кременецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

З уточненої позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда», місцезнаходження якого: село Плоске Кременецького району Тернопільської області розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На день смерті ОСОБА_2 разом з ним був зареєстрований батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті ОСОБА_2 діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

ОСОБА_3 постійно проживав разом зі своїм сином ОСОБА_2 , в тому числі безпосередньо перед його смертю, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 у віці 80 років. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , дід Позивачки і батько ОСОБА_2 , склав заповіт. ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого «все моє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде мені згідно закону належати на день моєї смерті і на що я матиму право, я заповідаю своїй онучці ОСОБА_1 ». До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , ввійшло право на земельну частку (пай).

Позивачка спадщину після смерті діда, ОСОБА_3 прийняла, проте не успадкувала право на земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 успадкував після смерті сина ОСОБА_2 , оскільки юридично не оформив своїх спадкових прав.

За вказаних обставин та для належного захисту прав та інтересів позивача по справі виникла необхідність звернутися до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Іванько О.С. уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Від представника Кременецької міської ради Тартак О.С. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають повністю.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 червня 2024 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано строк відповідачу для подання відзиву.

Суд, врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецького району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 березня 2024 року. Запис поновлено.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №15. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №0 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З повідомлення начальника відділу №2 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області слідує, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кременецькою РДА Тернопільської області зареєстровано та отримано ОСОБА_2 сертифікат серії ТР №0259250 розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах, на підставі розпорядження Кременецької районної державної адміністрації від 12.03.1997 №93, про що внесений запис за №124.

Відповідно до Довідки №35/08-28/8 від 27.04.2023, на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , родинні відносини - батько.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 у віці 80 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 липня 2001 року зроблено запис за №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 виданим виконавчим комітетом Плосківської сільської ради 13 липня 2001 року.

Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини №36/08-28/8 від 27.04.2023, на день смерті ОСОБА_3 у житловому приміщенні/будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не було.

20 листопада 2000 року ОСОБА_3 склав заповіт. Відповідно до якого, «все моє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде мені згідно закону належати на день моєї смерті і на що я матиму право, я заповідаю своїй онучці ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 спадщину після смерті діда ОСОБА_3 прийняла, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 травня 2019 року, зареєстрованим у реєстрі за №318 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166862130 від 16.05.2019.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2024 року, постановлено відмовити ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук В.П. роз`яснено ОСОБА_1 її право звернутись з позовом до суду про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_2 діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17 від 25 березня 2020 року, статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до вищезазначеного, ОСОБА_3 постійно проживав разом зі своїм сином ОСОБА_2 , в тому числі безпосередньо перед його смертю, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно до статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Представник відповідача позовні вимоги визнає повністю.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 1218, 1222, 1233, 1270 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_5 виданий Кременецьким РВ УМВС України Тернопільській області 29 листопада 2007 року, РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на право на земельну частку (пай), в колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда», місцезнаходження якого: село Плоске Кременецького району Тернопільської області розміром 2,82 в Умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) в КСП «Правда» серії ТР №0259250, спадкоємцем якого був його батько ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Судові витрати залишити на стороні, що їх понесла.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Кременецька міська рада, місцезнаходження вул. Шевченка, 67, м. Кременець Тернопільської області, ЄРДПОУ 04058338.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2024 року.

Головуючий: