Справа № 178/1957/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про визначення місця проживання дитини разом з бабусею та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулась до суду з цим позовом та вказала, що починаючи з 2014 року її донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 почала зустрічатися зі ОСОБА_2 та через деякий час у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19 травня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

ОСОБА_1 зазначає, що під час вагітності ОСОБА_5 , її стосунки з ОСОБА_2 почали погіршуватись та вони періодично проживали окремо, а після народження дитини взагалі перестали вести спільне життя як цивільного подружжя. ОСОБА_2 не цікавився життям та розвитком свого сина, не турбувався про його душевний та моральний стан. ОСОБА_1 вказує, що весь час її донька, ОСОБА_5 зі своїми дітьми, а саме - старшим сином ОСОБА_3 та молодшим - ОСОБА_6 , проживали з нею разом. Починаючи з 2020 року ОСОБА_5 почала хворіти та 17 жовтня 2022 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18 жовтня 2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Пвіденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті ОСОБА_5 , її діти залишились проживати з позивачкою, тобто зі своєю бабусею, а ОСОБА_2 почав проявляти певну активність та почав вимагати віддати йому дитину, ОСОБА_6 . Позивачка вказує, що жодним чином не чинить перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, однак, таке спілкування проходить у її присутності чи присутності ОСОБА_3 , брата дитини.

Після смерті ОСОБА_5 , психологічний стан ОСОБА_6 , нестабільний та він не бажає що б батько його забрав до себе, оскільки для нього він не знайома людина. Позивачка зазначає, що ОСОБА_6 бажає проживати лише з нею та своїм братом та коли він чує про те, що батько хоче забрати його до себе, ОСОБА_7 боїться та щоразу отримує психологічний стрес, відчуває тривогу, крім того, дитина соціально адаптована за теперішнім місцем свого проживання, де створені усі належні умови для його проживання та майбутнього розвитку. Тому з урахуванням наведеного позивачка звернулась до суду з проханням визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею. Також позивачка просила стягнути з відповідача 992,40 грн. судового збору.

ОСОБА_2 із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами не погоджується, та звернувся із зустрічною позовною заявою, згідно якої просить відібрати малолітнього ОСОБА_6 у ОСОБА_5 , визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що він є біологічним батьком ОСОБА_6 , починаючи з 2018 року, тобто після того як він почав проживати окремо від своєї цивільної дружини та малолітньої дитини, він надавав матеріальну допомогу дружині. Після смерті ОСОБА_5 намагався забрати сина до себе, однак ОСОБА_8 не давала можливості це зробити, мотивуючись поганим почуттям дитини, пов`язаним зі смертю матері. Згодом, з причини перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, він звертався до органів поліції.

ОСОБА_2 зазначає, що має усі належні умови для того, що б його син проживав разом з ним, має власне житло, транспортний засіб, дохід, таким чином може забезпечувати інтереси дитини як морально так і матеріально.

ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 заперечувала та у їх задоволенні просила відмовити, оскільки дитина негативно відноситься до спілкування з останнім та подальше проживання дитини разом з батьком може мати негативні наслідки для неї.

Представник служби у справах дітей, ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що до органу служби у справах дітей звернувся ОСОБА_2 з відповідною заявою з метою встановлення факту того, що разом з ним може проживати його малолітній син, ОСОБА_6 . Виїздом за місцем мешкання заявника було встановлено, що у нього наявні усі необхідні умови для проживання дитини. В ході спілкування із ОСОБА_2 було встановлено, що він періодично навідує дитину та прикладає зусилля для надання дитині допомоги.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює психологом у Дніпропетровському центрі соціально-психологічної підтримки. Так, до неї зверталась ОСОБА_1 зі своїм онуком, ОСОБА_6 , який проходив діагностування за методикою психіко-емоційного стану, в ході якого було виявлено, що він отримав психологічну травму у зв`язку смертю матері, знаходиться у стані горювання, емоційний стан дитини був складний. На час діагностування дитина вважала найріднішими собі людьми бабусю та брата з якими він проживав, батька практично не знає та проживати з ним не бажав.

ОСОБА_2 в якості відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. Починаючи з 2014 року він проживав разом з ОСОБА_5 на квартирі у м. Дніпрі, в результаті спільного проживання у них народився син, ОСОБА_7 . Періодично ОСОБА_5 разом з сином проживали у її матері, а він переїхав проживати в с. Малярщина. Стверджував, що періодично приїжджав навідати дитину, зимою рідше, а влітку частіше. Після смерті ОСОБА_5 почав частіше навідувати сина, однак дитина від нього тікає з невідомих причин. Відвідування дитини здійснюється в присутності ОСОБА_1 або ОСОБА_3 . На даний час забезпечений усім необхідним що б створити належні умови для проживання та розвитку сина, тому вважає за доцільне та можливе визначити місце проживання ОСОБА_6 разом з ним.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Кононенко О.Р. в судовому засіданні в якості відповідача пояснила, що твердження ОСОБА_2 в частині того, що йому не дозволяють та перешкоджають у спілкуванні з дитиною є хибними та неправдивими. Жодним чином ніхто не перешкоджає ОСОБА_2 здійснювати спілкування з дитиною як дистанційно, так і зустрічатись. ОСОБА_6 вільно спілкується з батьком, однак, його вільне бажання є не залишати своє місце проживання та продовжувати й надалі проживати разом з бабусею та братом. Додатково зазначила, що ОСОБА_2 належним чином матеріально не забезпечений, доказів стосовно його постійного доходу не надав, представив лише дохід у вигляді орендної плати за паї, що відповідно до наданої довідки складає 40000 грн. на рік, тобто приблизно 3333 грн. на місяць. В свою чергу матеріальний стан та здатність сім`ї ОСОБА_11 забезпечити ОСОБА_7 усім необхідним підтверджується письмовими доказами, серед яких довідкою про склад сім`ї та довідками про доходи, з яких вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 складає 3471,06 грн на місяць, а розмір доходу старшого брата ОСОБА_7 , ОСОБА_3 складає 15000 грн. на місяць, що дозволяє у більшій мірі забезпечити матеріальні потреби дитини.

ОСОБА_3 в якості третьої особи в судовому засіданні пояснив, що він є братом ОСОБА_6 . Його мати, ОСОБА_5 перебувала у відносинах зі ОСОБА_2 , в результаті яких у них народився син ОСОБА_7 . Однак, згодом через зловживання алкоголем ОСОБА_2 вони розійшлись та проживали окремо. Певний час мати, ОСОБА_5 намагалась відновити стосунки, однак ці зусилля були марними та уваги дитині він як батько дитини не приділяв. Зазначив, що велику кількість уваги приділяв брату та намагався в матеріальному плані забезпечувати його. Періодично, однак частіше цікавитись дитиною ОСОБА_2 почав лише після смерті ОСОБА_5 , однак належним чином не виконував свої батьківські обов`зки. На його думку ОСОБА_2 не в змозі створити належних умов для проживання ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_6 , досить тривалий час знає їх родину. Їй відомо, що ОСОБА_2 протягом усього життя ОСОБА_7 , належного батьківського піклування йому не надавав, не цікавився його життям. Через зловживання алкогольними напоями ОСОБА_2 , мати ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не мала можливості вийти з ним на зв`язок та обговорити питання щодо розвитку та забезпечення дитини.

Свідок ОСОБА_13 вказав, що з часу народження ОСОБА_14 , його батько ОСОБА_2 взагалі не цікавився його життям, не прикладав зусиль щодо впізнання інтересів дитини, стану здоров`я та взагалі морального та духовного її стану. На його думку ОСОБА_2 має на меті оформити за собою належним чином документально підтверджене батьківство та догляд за дитиною що б виїхати за кордон. Однак й на цей час реального бажання та мети щодо виховування сина, у ОСОБА_2 немає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що за час життя ОСОБА_5 та після її смерті, ОСОБА_2 погано виконував свої батьківські обов`язки, зловживав алкоголем, життям та інтересами дитини не цікавився. Усі зусилля ОСОБА_5 на відновлення сімейних відносин зі ОСОБА_2 були марними, оскільки у нього не було реальних інтересів щодо укріплення сім`ї та догляду за дитиною і дружиною. Матеріальну допомогу ОСОБА_5 надавали її старший син ОСОБА_16 та її мати, ОСОБА_1 .

Проаналізувавши викладені в позовних заявах пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження - НОМЕР_3 , виданого 19 травня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Після народження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 через різні погляди на життя почали проживати окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18 жовтня 2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Пвіденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , її діти старший син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишились проживати з позивачкою, тобто зі своєю бабусею. Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 виявив бажання у спілкуванні зі своїм сином, та має намір забрати до себе проживати дитину в с. Малярщина Кам`янського району Дніпропетровської області.

Малолітній ОСОБА_6 через втрату матері переживає психологічну травму, що підтверджується відповідними довідками та висновками з лікарні.

Вирішуючи питання щодо спірних правовідносин, суд вважає за необхідне надати належну оцінку усім обставинам справи,серед яких: Відповідності інтересам дитини таких обставин, як погляди дитини, індивідуальність дитини, збереження сімейного оточення і підтримання відносин; Піклування, захист і безпека дитини; Вразливий стан та необхідність постійного догляду, право дитини на здоров`я, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків протягом всього життя дитини, піклування батька про дитину; Особисту прихильність дитини до батька, відносини між дитиною і батьком, тривалий строк проживання дитини з бабою; Ставлення самої дитини до батька, психологічний стан дитини у разі повернення до батька, з яким дитина не проживала від народження, встановлення перехідного періоду; Бажання співпрацювати заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що психоемоційний стан ОСОБА_6 чітко відображений та підтверджений висновком психолога. Відповідно до Довідки № 59 КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР виявлено, що « ОСОБА_6 переживає психологічну травму через втрату матері. Дитина остаточно ще не сприйняла факт втрати та зараз проходить другу фазу горя, де вступають механізм психологічного захисту, такі як - уникнення, компенсація, ігнорування, заперечення. ОСОБА_7 проявляв надмірне нервове збудження, був надмірно рухливий, активний, що є маркером стресового стану, у якому зараз знаходиться дитина хлопчик знаходиться у стресовому стані в зв`язку з тим, що має побоювання втратити стабільність, яку забезпечують йому найближчі для нього на даний час родичі - бабуся та брат ОСОБА_16 . ОСОБА_1 ставиться до свого онука з почуттям любові та турботи, зацікавлена в розвитку ОСОБА_6 і символізує безпеку та захист для нього. ОСОБА_17 особою в житті ОСОБА_7 є бабуся, він має з нею тісний емоційний контакт. Брат ОСОБА_3 є для хлопчика опорою та компенсує недостатність уваги з боку батька. ОСОБА_7 на даний час хоче проживати разом з бабусею, де йому комфортно, затишно, спокійно, безпечно та про нього піклуються. Раптова зміна місця проживання його може злякати. Задля запобігання погіршення психоемоційного стану ОСОБА_7 , на даний час, не змінювати його теперішнє місце проживання так як, на даний час, між батьком та дитиною існують деформовані стосунки, примус до спілкування та сумісного проживання з ним може принеси негативні наслідки для психологічного здоров`я дитини.».

Суд приймає до уваги надані в судовому засіданні покази психолога ОСОБА_10 , згідно яких вона зазначила, що дитина знаходилась у стані горювання, найріднішими людьми ОСОБА_7 вважає бабусю та брата ОСОБА_18 , а батька він практично не знає та не бажає з ним проживати. А також те, що психолог зазначила, на випадок наявності у дитини емоційного зв`язку із батьком, то вплинути на думку дитини в такому віці буде складно. Однак для об`єктивної оцінки та визначення, чи здійснюється маніпулятивний вплив на думку дитини, рекомендувала пройти психологічне дослідження в динаміці разом з батьком, наголошуючи, що це вкрай необхідно. Натомість ОСОБА_2 не погодився з пропозицією психолога та відмовився проходити психологічне дослідження.

Також судом прийнято до уваги покази ОСОБА_2 , який підтвердив, що син його боїться, плаче та тікає, що повністю відповідає висновкам, які зроблені спеціалістом психологом та підтверджені ним у судовому засіданні, отже змінювати наразі місце мешкання дитини особливо у примусовому порядку вважаю неприпустимо.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 160, ч. 1 ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, спір у цій справі вирішується щодо визначення місця проживання малолітньої дитини між бабусею дитини та її батьком. Як вже встановлено, малолітній ОСОБА_6 через втрату матері переживає психологічну травму, що підтверджується відповідними довідками та висновками з лікарні. ОСОБА_2 всупереч своїх батьківських обов`язків не приймав належної участі у житті та вихованні дитини. Малолітній ОСОБА_6 підтвердив своє бажання проживати з бабусею та братом, що також і підтвердилось в судовому засіданні показами свідків та наявними в матеріалах справи доказами, оскільки проживання його з бабусею, належним чином відповідатиме подальшому розвитку та належному психологічному стабільному стану.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з бабусею не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 , що за правилами ст. 141 ЦПК України дає суду підставу покласти на останнього обов`язок по сплаті судових витрат на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про визначення місця проживання дитини разом з бабусею задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по АДРЕСА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей Криничанської селищної ради, Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , судовий збір в сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р