Номер провадження: 22-ц/813/5370/24
Справа № 504/1191/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Губар Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Заботкіна Тетяна Юріївна про визнання заповіту недійсним, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Вінської Н.В. 16 квітня 2024 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

В березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Заботкіна Т.Ю. про визнання заповіту недійсним.

15 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на майно, а саме на 1/4 житлового будинку АДРЕСА_1 , та на 1/4 земельної присадибної ділянки, кадастровий номер: :02:001:1547.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено.

Накладено арешт на 1/4 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на 1/4 частину земельної присадибної ділянки, кадастровий номер: :02:001:1547 за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач вже зверталась до суду із заявою про забезпечення позову у даній справі, та ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено. При цьому позивачкою, при повторній подачі заяви про забезпечення позову, не було наведено жодних нових доказів для застосування забезпечення позову, а відтак, незрозумілою є позиція суду першої інстанції, який спочатку відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову, а потім її задовольняє з тих же підстав.

Сторони про розгляд справи на 08 жовтня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1

ОСОБА_2 сповіщалася про розгляд справи за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Заботкіна Тетяна Юріївна був сповіщений про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу.

Колегія суддів зазначає, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Згідно зі ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2022 року ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього його майна, яке буде належати йому на день смерті, призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Предметом спору є визнання заповіту недійсним, тобто ОСОБА_2 намагається довести своє право на спадкування, після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступного нерухомого майна: 1/4 житлового будинку АДРЕСА_1 , та 1/4 земельної присадибної ділянки, кадастровий номер: :02:001:1547, на якій розташований вказаний будинок.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК України; відповідно до положень даної норми процесуального права позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», надалі Постанова).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Відповідно до п. 4 Постанови суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд у постанові від 04 травня 2023 року по справі №916/3710/22 наголошував на тому, що, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 додано до заяви про забезпечення позову: заповіт, складений на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , який є предметом даного спору; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №297307, яким засвідчено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,100 га кадастровий №:02:001:1547 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з доданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги доказів вбачається, що остання оформила право власності на спадкове майно та має намір здійснити його відчуження, що може призвести до укладення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , та може породити необхідність нових звернень позивача до суду для захисту своїх прав.

З наявних у матеріалах справи роздруківок оголошень із продажу нерухомості на сайті OLX.ua вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 виставлено на продаж

Відповідно, обраний позивачем вид забезпечення позову накладення арешту на 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом спору, колегія суддів визнає співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки у разі відчуження відповідачкою вказаного нерухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту об`єктів нерухомості може істотно ускладнити ефективний захист прав ОСОБА_2 у випадку задоволення її позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову, про які просила позивач, фактично будуть спрямовані на охорону її матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідачки, забезпечать позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі зможуть попередити потенційні труднощі у подальшому виконанні такого рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що незрозумілою є позиція суду першої інстанції, який спочатку відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову, а потім її задовольняє з тих же підстав.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що правовою підставою для відмови ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову стала відсутність даних щодо належності спадкодавцю спірного майна.

У наступному, після витребування у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Заботкіної Т.Ю. належним чином засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлення обсягу спадкового майна, судом першої інстанції обґрунтовано накладено арешт на частину нерухомого майна, яка є предметом спору у даній справі.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 жовтня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе