07 травня 2024 року м. Зміїв
Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О. В.,
позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
у справі за позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно,

01.05.2024 року представник позивача ОСОБА_2 , через сервіс "Електронний суд", звернулася до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, з наступними вимогами: визнати за ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) право в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) під № 542, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в ПАТ "Племінний завод "Червоний Велетень" села Першотравневе Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області, що розташована в адміністративних межах Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, загальною площею 4,2615 га, в тому числі рілля 4,0863 га, сіножаті - 0,1752 га, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ "Племінний завод "Червоний Велетень" від 15.01.2002 року про затвердження списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) та протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ "Племінний завод "Червоний Велетень" від 06.12.2003 року про розподіл земельних часток (паїв) шляхом жеребкування, та розпорядження № 165 від 02.04.2004 року Зміївської районної державної адміністрації "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю".
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Проте, вказаному положенню закону позовна заява не відповідає.
Так, у позовній заяві не вказана ціна позову та не надані відомості щодо дійсної вартості спадкового майна на час розгляду спору, що унеможливлює визначити розмір судового збору, який повинен бути сплачений при пред`явлені позову.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна, розмір якої визначений у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року за № 15), а саме: у пункті 12, зокрема передбачено, що "в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості".
Таким чином, позивачу необхідно надати докази щодо вартості земельної ділянки на час розгляду спору та квитанцію про сплату судового збору, розмір якого відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211 грн 20 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн 00 коп.) з урахуванням сплаченого судового збору.
Крім того, до позовної заяви не додано додатків, що підтверджують вказані обставини.
До того ж, у порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, тобто до заяви не додано доказів звернення до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини і, як наслідок, отримання письмової відмови у вчиненні вказаних дій чи роз`яснення. Оскільки звернення до суду з заявою про визнання права власності повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.
Так, згідно з узагальненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне.
Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема ЗУ "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.
Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", в якому вказується, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач не вказує про звернення до нотаріуса, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, та доказів звернення не надано.
Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.
Згідно положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат", видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами.
Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом. В зв`язку з зазначеними недоліками позовної заяви вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Тому в порядку ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 186 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху; в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.
19.10.2023 року набули чинності зміни до ЦПК України у зв`язку з прийняттям ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документів" від 29.06.2023 року №3200-IX.
Згідно абзацу першого частини 7 статті 14 ЦПК України щодо того, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
В даній справі про вказану ухвалу слід повідомити представника позивача адвоката Доценко Н. В., яка має зареєстрований кабінет в Електронному суді, що відповідає вимог ч.5 та ч.7 ст.272 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про судовий збір", статями 175-177, 185, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, залишити без руху.
Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі десяти днів з дня доставлення даної ухвали суду до кабінету в Електронному суді його представнику адвокату Доценко Наталії Валеріївні.
У разі усунення недоліків заяви в зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуну в недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею - 06.05.2024 року.

Суддя -