ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року АТ ПУМБ звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог АТ ПУМБ посилалися на те, що 04 жовтня 2016 року між позивачем АТ ПУМБ та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01 (про відкриття карткового рахунку, обслуговування платіжної картки, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку). Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 27 червня 2019 року, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). До Заяви №01 позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 10000 грн., який було збільшено до 57900 грн. Відповідач допустив неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 87 223 грн. 56 коп., яка складається із: 57 865 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 29 357 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам. На підставі викладеного АТ ПУМБ просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №01 від 04 жовтня 2016 року, що утворилася станом на 01 лютого 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 87 223 грн. 56 коп., яка складається із: 57 865 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 29 357 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги АТ ПУМБ. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь АТ ПУМБ, , заборгованість по кредитному договору кредитному договору № 01 від 04 жовтня 2016 року станом на 01 лютого 2024 року в сумі 87 223 грн. 56 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 57 865 грн. 74 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 29 357 грн. 82 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь АТ ПУМБ, , витрати на судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Підодвірний Т.І. просить рішення суду від 23 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог АТ ПУМБ, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ ПУМБ просить рішення суду від 23 вересня 2024 року залишити без змін як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Т.І. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу ціну позову у розмірі 50810 грн., розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У справі встановлено, 04 жовтня 2016 року між позивачем АТ ПУМБ та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01 (про відкриття карткового рахунку, обслуговування платіжної картки, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку) у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб ( а.с.11, 22).

Підписавши заяву №01 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 04 жовтня 2016 року, відповідач ОСОБА_1 погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО).

Відповідно до умов надання та обслуговування кредитної картки строк дії платіжної картки - три роки (а.с.11, 22).

Підписавши заяву №01 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 04 жовтня 2016 року, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).

У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт - 10000 грн.

До Заяви №01 позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки (а.с.13-21, 22-24).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 10000 грн., який було збільшено до 57900 грн. (а.с.27).

Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, виписки про по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період часу з 04 жовтня 2016 року по 01 лютого 2024 року вбачається, ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року у розмірі 87 223 грн. 56 коп., яка складається із: 57 865 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 29 357 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам (а.с.27-31, 32-48).

З метою до судового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/74 від 01 лютого 2024 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №01 від 04 жовтня 2016 року у розмірі 87 223 грн. 56 коп., не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком № 730 згуртованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с.24-26).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ ПУМБ, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ ПУМБ про стягнення заборгованості за кредитним договором №01 від 04 жовтня 2016 року, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року у розмірі 87 223 грн. 56 коп., яка складається із: 57 865 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом, 29 357 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам є обґрунтованими.

Стосовно строків позовної давності слід зазначити наступне.

У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Підодвірний Т.І. просив застосувати строки позовної давності у цій справі (а.с.60-63, 144-150).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що за період часу з 04 жовтня 2016 року по 01 лютого 2024 року останній платіж за кредитним договором №01 від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 здійснила 17 березня 2023 року у розмірі 1000 грн. на погашення заборгованості за відсотками (а.с.35).

Із вказаними позовними вимогами до ОСОБА_1 позивач АТ ПУМБ звернулися до суду 22 березня 2024 року, тобто у межах трирічного строку, передбаченого ст.257 ЦК України, позовної давності, який у цій справі слід відраховувати з дати останнього платежу, здійсненого позичальником в рахунок погашення заборгованості - 17 березня 2023 року.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ ПУМБ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог є безпідставними та спростовуються належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова