КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гусак О.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування, -

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Вимоги позову мотивує тим, що ОСОБА_2 17 вересня 2022 року, керуючи автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вулиці Архітектора Вербицького, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності руху та на регульованому перехресті з вулицею Тростянецька скоїв зіткнення з автомобілем позивача Jaguar X-Type, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Тростянецька, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу позивача.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО». Ліміт відповідальності страховика становив 160 000 грн.

ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» провело огляд транспортного засобу позивача, визначило вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу КТЗ 0,7 та без врахування ПДВ в розмірі 9 791,06 грн, з яких відрахувало франшизу у розмірі 3 200 грн та виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6 591,06 грн.

Після проведення ремонту транспортного засобу позивач звернувся до ТДВ "СК "КРЕДО" із листом № 810/07 від 25 липня 2023 року, яким повідомив, що реальний розмір вартості виконаних ремонтних робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу позивача після ДТП склав 43 200 грн. Запропонував з урахуванням часткового страхового відшкодування - 6 591,06 грн та франшизи, провести доплату страхового відшкодування.

Листом №1780 від 02 серпня 2023 року ТДВ "СК "КРЕДО" відмовило позивачу у проведенні доплати страхового відшкодування, мотивуючи тим, що ТДВ "СК "КРЕДО" виконало свої зобов`язання перед позивачем.

Вказує, що позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО), надав ці документи страховику для проведення доплати реальної вартості понесених витрат у зв`язку із настанням страхового випадку.

Зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу застосовується виключно до вартості пошкоджених деталей, що підлягають заміні. Разом з цим, згідно акту виконаних послуг від 21 вересня 2022 року заміни деталей при ремонті транспортного засобу пошкодженого транспортного засобу позивача не відбувалось.

Відтак, уважає, що із ТДВ "СК "КРЕДО" підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 33 408,94 гривень (43 200,00 гривень (реальний збиток) - 3 200,00 гривень (франшиза) - 6 591,06 гривень (сплачене страхове відшкодування).

Вказує, що згідно полісу №210356225 розмір франшизи складає 3 200,00 гривень, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Зазначає, що ОСОБА_2 , отримавши вимогу позивача №551/09 від 22 вересня 2022 року, на день звернення до суду франшизу не сплатив, відтак наявні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України. Загальна сума до відшкодування становить 3 530,35 гривень.

ТДВ`СК "КРЕДО", отримавши заяву позивача №810/07 від 25 липня 2023 року, також не виконало грошового зобов`язання, відтак з урахуванням положень статті 625 ЦК України з ТДВ "СК "КРЕДО" підлягає стягненню 33 656,07 гривень, з яких: 33 408,94 гривень - не сплачене страхування; 247,13 гривень - інфляційні втрати.

Вказує, що внаслідок завданого ОСОБА_2 матеріального збитку та самоусунення від відшкодування завданої шкоди, а також пошкодження транспортного засобу позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює у 10 000,00 гривень.

Витрати на професійну правничу допомогу складають 7 500,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних в розмірі 3 530,35 гривень та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень;

- стягнути з ТДВ "СК "КРЕДО" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням 3% річних, у розмірі 33 656,07 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 3200 грн та 3000 грн моральної шкоди.

У задоволенні інших вимог позовної заяви відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 111,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 975 грн витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Деменковою Є.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на статтю 1192 ЦК України та вказував, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, обраховується відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Суд першої інстанції не обґрунтував, з яких підстав звіт ФОП ОСОБА_3 №3006598/09/22 від 27 вересня 2022 року, складений на замовлення ТДВ "СК "КРЕДО", має перевагу над первинними документами, наданими позивачем у справі.

Зазначає про помилкові висновки суду першої інстанції в частині обов`язку позивача спростовувати звіт ФОП ОСОБА_3 , складений на замовлення ТДВ "СК "КРЕДО", вже після фактичного ремонту авто.

Суд першої інстанції не обґрунтував мотиви відхилення рахунку СТО та акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 .

Звертає увагу на необхідність відшкодування шкоди відповідно до реальної вартості, що встановлюється на підставі бухгалтерських документів, а не на підставі суб`єктивного висновку суб`єкту господарювання.

Судом не взято до уваги той факт, що звіт фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 №3006598/09/22 від 27 вересня 2022 року, складений для прийняття адміністративних рішень ТДВ "СК "КРЕДО".

Вказує, що у звіті оцінювачем звернуто увагу на те, що калькуляція, складена ним, може відрізнятися в залежності від конкретного СТО.

Стверджує, що калькуляція, на яку посилається суд першої інстанції, не є належним доказом у справі, оскільки не містить підписів, печаток, не обґрунтовано, чому вартість цін запасних частин взяті на дату 06 вересня 2022 року (а ДТП відбулося 17 вересня 2022 року), не зазначено, на яку дату взятий курс 1 EUR, не має доказів, що ФОП ОСОБА_3 мав право використовувати (якщо використовував) ліцензійні програмні комплекси.

Позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО), надав ці документи страховику для проведення доплати реальної вартості понесених витрат, відтак ТДВ "СК "КРЕДО" зобов`язано відшкодувати шкоду, оскільки така в межах ліміту відповідальності.

Звертає увагу, що коефіцієнт фізичного зносу застосовується виключно до вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. Тобто, страхова компанія може застосовувати коефіцієнт виключно на вартість пошкоджених деталей та запчастин, які підлягають заміні, а не на всю вартість відновлювального ремонту. Згідно інформації акту виконаних послуг від 21 вересня 2022 року заміни деталей та запчастин при ремонті пошкодженого транспортного засобу позивача не відбувалося, було проведено ремонтні роботи пошкоджених деталей без їх заміни.

Вказує, що суд не обґрунтував підстав відмови у стягненні з ОСОБА_2 суми франшизи з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що cтрахове відшкодування визначене та перераховане у відповідності до вимог статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач не довів, що вартість відновлювального ремонту у Звіті № 3006598/09/22 від 27 вересня 2022 року "Про оцінку колісного транспортного засобу" визначена з порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 20024, якою затверджено Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, позивачем не оскаржений та не рецензувався у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Також суд зазначив, що СТО не визначає матеріальний збиток, а лише підраховує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу за цінами, що встановлені на цій СТО, а не середньоринковими, як передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Суд погодився із доводами позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 . франшизи у розмірі 3200 гривень, оскільки така не відшкодовується страхувальником (ТДВ "СК "КРЕДО").

Також, врахувавши пережиті хвилювання та дискомфорт позивача у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля, визначив суму моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Згідно даних постанови Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень. Стягнуто судовий збір.

Постановою установлено, що 17 вересня 2022 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вулиці Архітектора Вербицького, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності руху та на регульованому перехресті з вулицею Тростянецька скоїв зіткнення з автомобілем "Ягуар", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Тростянецька, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 8.7 ПДР України (том 1 а.с. 25-26).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ТДВ "СК "КРЕДО", що підтверджується даними полісу №210356225. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 160 000,00 гривень (том 1 а.с. 23).

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником транспортного засобу Jaguar X-Type, д.н.з. НОМЕР_2 ,2007 року випуску, є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 21).

20 вересня 2022 року на замовлення ТДВ "СК "КРЕДО" в присутності ОСОБА_1 проведено огляд транспортного засобу Jaguar X-Type та зафіксовано пошкодження транспортного засобу. Згідно даних акту огляду транспортного засобу зафіксовано пошкодження переднього бамперу, пошкодження переднього лівого крила, лівий молдинг бамперу, зона кріплення датчика парковки. Згідно підпису ОСОБА_1 останній ознайомлений з актом огляду та згоден із зазначеними пошкодженнями (том 1 а.с. 120-121).

20 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "КРЕДО" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 17 вересня 2022 року (том 1 а.с. 125).

Відповідно до даних звіту №3006598/09/22 про оцінку колісного транспортного засобу, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення ДТВ "СК "КРЕДО", вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу 0,7 становить 10 562,28 гривень. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали становить 9 791,06 гривень (а.с.38-44).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування по справі №3006598 убачається, що сума відшкодування становить 6 591,06 гривень (9 791,06 гривень (вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ на замінені складові та матеріали) - 3 200,00 гривень (франшиза)).

20 вересня 2022 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів та техніки №20/09/2022/J, відповідно до умов якого виконавець (ФОП ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ) зобов`язується виконати ремонт автомобіля Jaguar X-Type а саме: крило переднє ліве з/в; крило переднє ліве ремонт; крило переднє ліве підготування; крило переднє ліве фарбування; бампер передній з/в; бампер передній ремонт; бампер передній підготування; бампер передній фарбування; поліровка пофарбованих деталей; матеріали РМК; добір фарби (том 1 а.с. 30-31).

Згідно акту виконаних робіт від 21 вересня 2022 року убачається, що ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 склали вказаний акт про те, що згідно договору №20/09/2022Jвід 22 вересня 2022 року(як в акті) надано такі послуги:

- крило переднє ліве з/в - 4 500,00 гривень;

- крило переднє ліве ремонт - 3 600,00 гривень;

- крило переднє ліве підготування - 3 600,00 гривень;

- крило переднє ліве фарбування - 6 300,00 гривень;

- бампер передній з/в - 5400,00 гривень;

- бампер передній ремонт - 3600,00 гривень;

- бампер передній підготування - 3600,00 гривень;

- бампер передній фарбування - 7200,00 гривень;

- поліровка пофарбованих деталей - 3600,00 гривень;

- добір фарби - 1 800,00 гривень.

Відповідно до пункту 4 акту вартість послуг за цим актом складає 43 200,00 гривень, без ПДВ (том 1 а.с. 32).

Згідно даних квитанції до прибуткового касового ордера №220922-J від 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_4 сплачено 43 200,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "ремонт автомобіля, Jaguar X-Type, НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_5 згідно договору №20/09/2022/Jвід 20 вересня 2022 року" (том 1 а.с. 33).

25 жовтня 2022 року ТДВ "СК "КРЕДО" складено страховий акт №3006598-1, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 6 591,06 гривень (том 1 а.с. 123).

Згідно даних платіжної інструкції №14813 від 31 жовтня 2022 року ТДВ "СК "КРЕДО" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 6 591,06 гривень (том 1 а.с. 124).

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон 1961-IV) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Звертаючись до суду із позовними вимогами до ТДВ "СК "КРЕДО", позивач вказував, що розмір сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6 591,06 гривень є недостатнім, оскільки реальна вартість відновлювального ремонту згідно акту виконаних робіт становить 43 200,00 гривень.

Відповідно до пункту 22.1 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пунктів 34.1, 34.2, 34.3 статті 34 Закону 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Установлено, що 20 вересня 2022 року представником ТДВ "СК "КРЕДО" в присутності позивача складено акт огляду транспортного засобу із зазначенням пошкоджень. На підставі звіту №3006598/09/22 від 27 вересня 2022 року проведено нарахування розміру страхового відшкодування, яке виплачено 31 жовтня 2022 року.

Згідно акту виконаних робіт від 21 вересня 2022 року вартість ремонту транспортного засобу, належного позивачу, склала 43 200,00 гривень.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 встановлено, що спір виник щодо стягнення з винуватця дорожньо-транспортної пригоди та його страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів різниці між вартістю ремонту автомобіля та сплаченою сумою страхового відшкодування. Верховний Суд зазначив, що спеціальні правила Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Верховний Суд зробив висновок про те, що якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Тому пред`явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20, зазначено, що відмовивши у позові в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Отже, саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15, провадження № 61-38365св18, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Установивши, що виплачений позивачеві ПрАТ «СК «Уніка» розмір страхового відшкодування 26 984,94 грн, не покривав реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що становить 36 866,48 грн, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те, що різниця невідшкодованої позивачу суми збитків у розмірі 9 881,54 грн підлягає стягненню з винної особи. Оскільки розрахунок розміру страхового відшкодування, згідно зі страховим актом від 08 травня 2013 року № 00099355/1, виконаний на підставі рахунку від 14 вересня 2012 року № НМРФ-20064, наданого ТОВ «Ніколь-Моторс», а не висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 13 вересня 2012 року № 474/12, висновок апеляційного суду про повторне застосування ПрАТ «СК «Уніка» коефіцієнта фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування, є помилковим.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, провадження № 61-34581св18, зазначено, що якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, суд першої інстанції, задовольнивши позов, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 137 845,36 грн, як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту та страховою виплатою, здійсненою в межах ліміту відповідальності (із розрахунку 237 345,36 - 99 500,00 грн).

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 363/218/16-ц, провадження № 61-9547св18, зазначено, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу). Суди встановили, що фактична (реальна) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus RX350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , становить 33 188,00 грн. ОСОБА_3 отримав страхову виплату від ПАТ «СК «Скайд», яке не є особою, яка завдала позивачу шкоду і відповідає перед третіми особами у межах страхової суми за страховим полісом відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, особа, яка завдала шкоди згідно із статтею 1194 ЦК України має відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, апеляційний суд робить висновок про те, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі статтею 29 та пункту 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

З матеріалів справи убачається, що страховою компанією сплачено страхове відшкодування позивачу, розраховане згідно даних звіту №3006598/09/22 про оцінку колісного транспортного засобу, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення ДТВ "СК "КРЕДО", згідно якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу 0,7 становить 10 562,28 гривень. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали становить 9 791,06 гривень. Вказаний звіт складено у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, дані висновків звіту позивачем не спростовано.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Згідно доводів позивача, ним в день проведення огляду транспортного засобу (20 вересня 2022 року) суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 за участю позивача укладено із ФОП ОСОБА_4 договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів та техніки №20/09/2022/J, та 21 вересня 2022 року складено Акт виконаних робіт, згідно якого проведено ремонт належного позивачу автомобіля. При цьому, акт виконаних робіт не містить даних про визначення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Із заявою до ТДВ «СК «КРЕДО» щодо проведення доплати страхового відшкодування позивач звернувся лише 25 липня 2023 року.

Окрім того, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити, що згідно матеріалів справи убачається, що 27 вересня 2022 року позивачем на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу №551/09 від 22 вересня 2022 року "Про відшкодування шкоди внаслідок ДТП".

Відповідно до змісту вимоги позивач вимагає у ОСОБА_2 сплатити вартість ремонтних робіт транспортного засобу позивача, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір яких згідно рахунку на оплату № від 19 вересня 2022 року становить 51 912,00 гривень (том 1 а.с.28).

Установлено, що звертаючись до суду із позовом, на підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано акт виконаних робіт від 21 вересня 2022 року на суму 43 200,00 гривень.

Разом з цим, у вимозі №551/09 від 22 вересня 2022 року позивач просить ОСОБА_2 сплатити 51 912,00 гривень на підставі рахунку № від 19 вересня 2022 року.

Матеріали цивільної справи не містять ані рахунку №000003598 від 19 вересня 2022 року, ані обґрунтування суми збитків у розмірі 51 912,00 гривень, визначеної позивачем станом на 22 вересня 2022 року, ураховуючи, що за твердженням позивача ремонт автомобіля проведено 21 вересня 2022 року на суму 43 000 гривень.

Ураховуючи наведені вище вимоги закону, висновки Верховного суду про застосування норм права, а також установлені у цій справі обставини справи, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення вимог до відповідача ТДВ «СК «КРЕДО», оскільки страховою компанією виконано обов`язок по сплаті страхового відшкодування.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що різницю між фактичним розміром шкоди (реальними збитками) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) , у разі доведення наявності такої, сплачує винна у ДТП особа, проте таких вимог в межах цієї справи позивачем не заявлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що коефіцієнт фізичного зносу застосовується лише у випадку заміни деталей, проте у цій справі відбувався їх ремонт, а не заміна на нові, колегією суддів відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 ( тут і далі - Методика, в редакції від 31 травня 2022 року) фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Згідно пункту 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно пункту 3.9 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.

Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Отже твердження скаржника про незастосування коефіцієнту фізичного зносу є помилковими та такими, що ґрунтуються на положеннях Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092в редакції від 31 травня 2022 року та вимогах Закону 1961-IV.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення з ОСОБА_2 . франшизи з урахуванням положень статті 625 ЦК України, колегія суддів зазначає про таке.

Як вказано вище, 27 вересня 2022 року позивачем на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу №551/09 від 22 вересня 2022 року "Про відшкодування шкоди внаслідок ДТП", згідно якої позивач вимагає у ОСОБА_2 сплатити вартість ремонтних робіт транспортного засобу позивача, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір яких згідно рахунку на оплату № від 19 вересня 2022 року становить 51 912,00 гривень. Проте вимоги про стягнення 3 200,00 гривень франшизи така не містить.

За установлених обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про стягнення франшизи в розмірі 3200 гривень, що відповідає умовам полісу №210356225.

Доводів на спростування висновків суду в частині визначення розміру моральної шкоди, апеляційна скарга не містить.

Висновки Верховного Суду у справах, перелік яких наведено скаржником в апеляційній скарзі, не суперечать висновкам суду першої інстанції, які зроблено за наслідком дослідження установлених обставин у цій конкретній справі.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційний суд рішення суду першої інстанції не змінює і не скасовує, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова