КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7008/23
Провадження № 2/552/778/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Шаповал Т.В.,
при секретарі - Біжко Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання право власності на частину приміщення коридору,-
У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання право власності на частину приміщення коридору.
Посилалась на те, що відповідно до договору купівлі продажу,посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. 07 червня 2022 року продавець ОСОБА_5 продала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Квартира за договором має житлову площу 19,5 кв.м., загальну площу 30,8 кв.м., у загальному користуванні знаходиться кухня площею 9,6 кв.м., коридор площею 9,0 кв.м. На даний час та на момент здійснення купівлі квартири АДРЕСА_1 перед входом до квартири позивачки наявне окреме ізольоване приміщення, щодо якого ОСОБА_5 ( продавець) повідомляла про наявність згоди усіх власників квартир на даному четвертому поверху.
Вказувала, що станом на 01.06.2023 року власниками інших квартир є : АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , №53 ОСОБА_4 , №52 Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради. Листами від 21 червня 2023 року, 03 липня 2023 року, 01 серпня 2023 року, відповідачі повідомили про добровільну згоду щодо мирного врегулювання питання виділу у приватну власність частини приміщень площею 5 кв.м. позивачці та укладення нотаріального посвідченого договору. Проте, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 жовтня 2023 року відмовлено у укладені відповідно нотаріально посвідченого договору.
Просила суд визнати право власності ОСОБА_2 на частину приміщення коридору (XXXII) площею 3,6 кв.м., що згідно висновку експерта №52 від 01 червня 2023 року визначено як варіант №2 та позначено зеленим кольором, із загальної площі квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
17.01.2024 року до суду від відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, щодо вирішення вищезазначеної справи поклались на розсуд суду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи.
У судове засідання відповідач Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради свого представника не направили, звернулись до суду із клопотанням про проведення розгляду справи за відсутності їх представника.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не подавали.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі продажу від 07 червня 2022 року є власником квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 19,5 кв.м., загальною площею 30,8 кв.м.. У загальному користуванні: кухні ( ХХХІ) площею 9,6 кв.м., коридор ( ХХХІІ) площею 9,0 кв.м..
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 ..
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3 ..
Із довідки ОСББ «Бірюзова -96» №29 від 15.05.2023 року вбачається, що квартира АДРЕСА_5 , знаходиться в комунальній власності міста.
До матеріалів справи додане повідомлення від ОСОБА_3 від 03 липня 2023 року, відповідно до якого, вона не заперечувала проти добровільного та мирного врегулювання виділу в натурі частини приміщення площею 5 кв.м., шляхом укладення нотаріально посвідченого договору.
Крім того, додано повідомлення від ОСОБА_4 від 21 червня 2023 року, відповідно до якого, вона не заперечувала проти добровільного та мирного врегулювання виділу в натурі частини приміщення площею 5 кв.м., шляхом укладення нотаріально посвідченого договору.
Із повідомлення управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради вбачається, що управління майном комунальної власності міста висловлює готовність до співпраці шляхом укладення відповідної нотаріально посвідченої угоди за дотримання наступних умов:
-Наявність погодження такої угоди іншими власниками квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 вищевказаного будинку;
-Звільнення управління від сплати витрат пов`язаних з утриманням такої угоди за рахунок ініціатора угоди.
Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. №323/02-31 від 07.10.2023 року, відмовлено ОСОБА_2 у нотаріальному посвідченні договору про виділ в натурі приміщення площею 5 кв.м., яка входить до загальної площі квартири АДРЕСА_8 з приміщень, які знаходяться у загальному користуванні, а саме: кухні ( ХХХІ) площею 9,6 кв.м., коридор ( ХХХІІ) площею 9,0 кв.м., житлового будинку за адресою АДРЕСА_9 , у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності та правовстановлюючих документів на предмет договору.
Згідно висновку експерта ОСОБА_6 за результатами проведення будівельно технічної та оціночно будівельного дослідження №52 від 01.06.2023 року встановлено, у дослідницькій частині та на кресленнях додатків №2 і №3 експерт навів 2 варіанти можливого виділу в натурі частини площею 5м2, яка входить до загальної площі квартири АДРЕСА_8 , з приміщень, які знаходяться у загальному користуванні, а саме6 кухня (ХХХІ) площею 9,6 м2, коридор ( ХХХІІ) площею 9,0 м2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_9 .
Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач обґрунтовує свої позовні вимоги нормами, які регулюють виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності.
Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом ст.. 364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно ч.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Згідно ч.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
До матеріалів позовної заяви позивачем не додано документів, які б підтверджували її або інших власників право власності на приміщення коридору. Згідно договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. від 07.06.2022 року за реєстровим №908, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , а інші приміщення кухня ( ХХХІ) площею 9,6 кв.м., коридор ( ХХХІІ) площею 9,0 кв.м., перебувають у загальному користуванні, однак перебування у користуванні позивача даного коридору не породжує право власності на його частину, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання право власності на частину приміщення коридору необхідно відмовити.
Окрім того, відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
При цьому, відповідачі до яких позивач звертається з позовом, жодних прав позивача не порушували.
Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання право власності на частину приміщення коридору відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_10 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_11 , ідентифікаційний код не встановлено;

відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_12 , ідентифікаційний код не встановлено;

відповідач управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Соборності,36, .

Головуючий Т.В.Шаповал