РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу, стягнення судових витрат звернувся представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 7982,57 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд розглянути справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, або ж у порядку загального позовного провадження у відповідності до ст.43 ЦПК України розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 05 березня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Mercedes D180 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до електронного Європротоколу, винним у вчиненні ДТП є водій транспортного засобу марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про страхове відшкодування №33093, на момент ДТП яка мала місце 05 березня 2023 року, власником транспортного засобу марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 була ОСОБА_3 (страхова компанія ПрАТ СК «ПЗУ Україна» поліс №209985312), а власником транспортного засобу марки Mercedes D180 д.н.з. НОМЕР_2 була ОСОБА_4 (страхова компанія ПрАТ «УПСК»).

З дослідженого в судовому засіданні звіту №230В про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZ B 180 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 23 березня 2023 року виконаного оцінювачем ОСОБА_5 («ФОП ОСОБА_5 » (свідоцтво оцінювача МФ №3 від 29 лютого 2020 року), який має вищу технічну освіту, стаж роботи за спеціальністю з 2018 року) вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля MERCEDES-BENZ B 180 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає (без ПДВ): 18465,15 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля MERCEDES-BENZ B 180 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає (з ПДВ на запасні частини та матеріали): 20159,64 грн.

З дослідженого в судовому засіданні страхового акту №26361/1 № справи: 26361, вид страхування: ОСЦПВВНТЗ; застрахована особа та забезпечений транспортний засіб: поліс ОСЦПВВНТЗ: ЕР.209985312 від 12.07.2022 до 11.07.2023, страхувальник: ОСОБА_3 ; транспортний засіб: Volkswagen Golf НОМЕР_3 VIN: НОМЕР_4 ; Особа, що скоїла ДТП: ОСОБА_1 . Відомості про страховий випадок та потерпілу особу: дата ДТП: 05.03.2023; час ДТП: 10:50; дата вимоги: 0803.2023; потерпіла особа ОСОБА_4 ; транспортний засіб: Mercedes В180 НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 . Згідно розрахунку розміру страхового відшкодування: нараховано до виплати 15.965,14 грн.

З дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції в національній валюті від 27 березня 2023 року №00092069 вбачається, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано ОСОБА_4 15965,14 грн. Призначення платежу: Страх.відш., без ПДВ, дог. ЕР.209985312 від 11-07-22. #0092069.

19 червня 2024 року за вих. № 26361/ІНС на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено заяву (претензію) про відшкодування шкоди за підписом представника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про перерахування 50% сплаченого ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в розмірі 7982,57 грн. Однак, вказана вимога відповідачем у добровільному порядку не виконана.

Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.13.2. ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем який в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою за місцем останньої відомої реєстрації, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи не подавав, письмовий відзив на позов не надходив, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжної інструкції в національній валюті від 13 серпня 2024 року №123531, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,133,137,141,263-265,268, 273,280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу, стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_6 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , м.Київ, вул.Січових Стрільців, 40, 04053, НОМЕР_7 заподіяні збитки в порядку регресу в розмірі 7982,57 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , м.Київ, вул.Січових Стрільців, 40, 04053, НОМЕР_7

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_6

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов