Справа № 740/3633/24
Провадження № 2/740/1180/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 58836 грн 18 коп заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2022 року за №5497947, укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем в електронному вигляді, право грошової вимоги по якому позивач набув згідно умов укладеного із ТОВ «Авентус Україна» договору факторингу від 18 квітня 2023 року. Вказана заборгованість станом на час звернення до суду складається із 15874 грн 13 коп тіла кредиту, нараховані проценти-42962 грн 05 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що даний електронний договір про надання споживчого кредиту укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 17500 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 01 лютого 2023 року, що зазначено у погодженому графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 17500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,995% в день та застосовується у разі сплати коштів у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, у разі часткового дострокового повернення кредиту. 06 лютого 2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі 1800 грн, з яких 174 грн 13 коп нараховані відсотки за користування кредитом, 1625 грн 87 коп - тіло кредиту. У період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану ТОВ «Авентус Україна» прийняв рішення про призупинення нарахування відсотків та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами за всіма кредитними договорами. У період з 01 травня 2022 року по 06 липня 2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою 1,99% в день. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором №5497947 від 06 лютого 2022 року, про що було відповідачу направлено повідомлення електронною поштою. Представник позивача адвокат Городніщева Є.О. просить позов задовольнити та стягнути судові витрати, які складаються із 2422 грн 40 коп судового збору та 10000 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що заперечення суду не подані.

Відповідно до заяви від 06 липня 2024 року (отриманої засобами поштового зв"язку 12 липня 2024 року) відповідач ОСОБА_1 вказує про отримання кредитних коштів від ТОВ «Авентус Україна», погашення яких не зміг здійснити через захист України від збройної агресії; у даний час є військовослужбовцем ЗСУ і не має змоги виконувати свої кредитні зобов"язання; сповіщень про заміну кредитора не отримував; від сплати кредиту не відмовлявся і не відмовляється; більше двох років перебуває в зоні активних бойових дій; просить присуджену суму кредиту для сплати розбити на декілька місяців.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 23 жовтня 2024 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію, відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та фізичною особою ОСОБА_1 06 лютого 2022 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір №5497947, предметом якого є 17500 грн на споживчі потреби, строк кредитування-360 днів, дата повернення-01 лютого 2023 року, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача, сторонами погоджені проценти за користування кредитними коштами-0,995 зниженої ставки в день, та 1,99 % в день стандартної.

18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором №5497947 від 06 лютого 2022 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 ..

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Вказаний договір від 06 лютого 2022 року укладений між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», як фінансовою установою, договір містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Також даний договір, за яким позивач набув право вимоги відповідно до ст.514 ЦК України, недійсним в судовому порядку не визнавався, його недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України він є правомірним.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.21-32) відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за договором від 06 лютого 2022 року за №5497947: 15874 грн 13 коп-основний борг, 39882 грн 18 коп-загальна заборгованість.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув ні первинному кредитору ТОВ «Авентус Україна», ні позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 згідно з поданими до заяви від 06 липня 2024 року документами є учасником бойових дій відповідно до посвідчення від 23 січня 2024 року, відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 22 червня 2024 року брав безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 18 серпня 2023 року по 18 серпня 2023 року; з 01 вересня 2023 року по 07 вересня 2023 року; з 16 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року на території Запорізької області.

Відповідно до п.15 ч.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

З даних підстав відповідачу ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, який брав і бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, проценти за користування кредитом перед позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»,-не нараховуються, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заявлених 42962 грн 05 коп нарахованих процентів, задоволенню не підлягають, тобто позов підлягає частковому задоволенню лише по тілу кредиту у розмірі 15874 грн 13 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову частково на 26,98 % (15874,13/58836,18*100=26,98) та сплати позивачем в порядку ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 2422 грн 40 коп судового збору, судовий збір у розмірі 653 грн 56 коп (2422,40*26,98/100=653,56) підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представництво ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснюється адвокатом Городніщевою Є.О. на підставі договору №28/03-2024 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 28 березня 2024 року та ордером, що відповідає приписам ч.4 ст.62 ЦПК України, відповідно до якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно звіту про надання правової допомоги від 28 травня 2024 року адвокатом Городніщевою Є.О. надані послуги щодо збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складання позовної заяви про стягнення заборгованості, подання позовної заяви в інтересах клієнта (вартість 10000 грн), оплату яких згідно платіжної інструкції №5176 здійснено ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 28 травня 2024 року у сумі 10000 грн.

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 2000 грн витрат на правничу допомогу, а, із врахуванням часткового задоволення позову, правнича допомога до стягнення визначається судом у розмірі 539 грн 60 коп (2000*26,98/100=539,60).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження-03150, м.Київ, вул.Загородня, 15, оф.118/2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-44559822, 15874 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 13 коп заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження-03150, м.Київ, вул.Загородня, 15, оф.118/2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-44559822, 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 56 коп судового збору, 539 (п"ятсот тридцять дев"ять) грн 60 коп витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник