Справа № 446/73/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/73/24

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача ОСОБА_2 ;

відповідачка ОСОБА_3 ;

представник відповідачки ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Третяк Ю.І. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_5 , в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивача кошти в розмірі 132 380,62 грн., які були набуті ОСОБА_5 безпідставно в період з 10.10.2018 по 19.05.2023. Також просив вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.10.2018 розірвано. Вказує, що від даного шлюбу в сторін у справі народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В червні 2018 року відповідачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання їх сина. Згодом, 22.06.2018 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області було видано судовий наказ на підставі якого вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, починаючи з 18.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Проте, син сторін у справі ОСОБА_6 у зв`язку з інвалідністю, з 10.10.2018 до 19.05.2023 перебував у Державному дитячому закладі КНП Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» на повному утриманні держави, в той час коли з нього й надалі стягувалися аліменти. Вважає, що дані кошти були набуті відповідачкою безпідставно та використовувались не за цільовим призначенням, а тому такі кошти в сумі 132380,62 грн., підлягають стягнення з ОСОБА_5 , як набуті безпідставно.

Ухвалою суду від 17.01.2024 позовну заяву залишено без руху.

30.01.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.02.2024 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкрито провадження в справі та призначено судове засідання.

18.03.2024 через систему "Електронний суд" від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач зокрема знав, що з 10.10.2018 по 19.05.2023 грошові кошти у вигляді аліментів стягуються на рахунок відповідачки, а він майже 5 років не вимагав від відповідачки їх повернення, тобто не вважав їх безпідставно перерахованими. Сторона позивача в справі вказуючи на недобросовісність відповідачки, не надала жодних доказів зловживань з її боку під час отримання судового наказу.

28.03.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що малолітній син ОСОБА_6 з 10.10.2018 по 19.05.2023 перебував на повному державному забезпеченню, однак в цей період відповідачка всерівно отримувала аліменти, які належать їхньому сину ОСОБА_6 і за вказаний період відповідачка жодних коштів та/або майно на адресу дитячого будинку не надавала, що в свою чергу свідчить про недобросовісність зі сторони набувача аліментів.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син, який має інвалідність. Вказує, що позивач на підставі судового наказу сплачує аліменти на утримання сина, проте з 10.10.2018 по 19.05.2023 син був на лікуванні у дитячому будинку та перебував повністю на утриманні держави, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки кошти сплачені за даний період, оскільки вважає такі використаними недобросовісно.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити, вказує, що дитина перебувала в дитячому будинку з жовтня 2018 по травень 2023, оскільки позивачка сама не могла здійснювати догляд за дитиною через його стан здоров`я, це було відомо позивачу і він жодного разу не звертався із заявами про скасування грошових стягнень. Зазначив, що з 19.05.2023 дитина перебуває за місцем проживання матері, за кошти відповідача були придбані медикаменти, памперси та інші необхідні для сина речі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 14 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, про що було зроблено актовий запис № 142.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.10.2018 рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області по справі №446/1828/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с.17).

22.06.2018 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання їхнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 18.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6-7). Такий судовий наказ не скасовано, він є чинним.

Як видно із копії медичного висновку № 99 від 11.01.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до дітей з порушенням рухливої функції (а.с.14).

Із розпорядження Кам`янка-Бузької державної адміністрації від 10.10.2018 № 701/02-08/18, видно, що враховуючи заяву ОСОБА_5 від 26.09.2018 та ОСОБА_1 від 02.10.2018, висновок комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 05.10.2018 № 13/1, було вирішено тимчасово влаштувати малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у КЗ ЛОР «Будинок дитини № 2 для дітей з пораженням центральної нервової системи та порушенням психіки» на повне державне забезпечення та забезпечити закріплення за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на частину житлової площі по місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно розпорядження Кам`янка-Бузької державної адміністрації від 18.04.2019 №105/02-08/19, враховуючи заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 02.04.2019, продовжено термін перебування малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у КЗ ЛОР «Будинок дитини № 2 для дітей з пораженням центральної нервової системи та порушенням психіки» на повному державному забезпечені (а.с.12).

05.04.2023 № 124 начальнику «Служби у справах дітей Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області, директором КНП ЛО «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» було направлено клопотання для вирішення питання щодо влаштування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий досягнув граничного віку перебування у їхньому закладі (а.с.15).

Рішенням виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області від 05.05.2023 № 43/02-01/23 було надано дозвіл на повернення малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сім`ю матері ОСОБА_7 (а.с.16).

З відповіді директора Львівського обласного спеціалізованого будинку дитини «Мальви від 212.07.2023 № 294 видно, що 31.10.2018 у заклад поступила малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Добротвірської с/р Червоноградського району від 05.05.2023 № 43/02-01/23, 19.05.2023 ОСОБА_6 вибув із закладу. З моменту поступлення і по 19.05.2023 матір`ю дитини ОСОБА_5 на рахунок КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» жодні кошти не перераховувалися (а.с.20).

З довідки від 05.09.2023 № 25.9-17/20362, виданої Західним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції Кам`янка-Бузьким відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області, видно, що ОСОБА_1 за період з 10.10.2018 по 01.06.2023 сплатив аліменти в сумі 132380,62 грн. на підставі судового наказу № 446/1149/18 виданого 22.06.2018 (а.с.9).

Відтак, предметом позову у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 132 380,62 грн. за період з 10.10.2018 по 19.05.2023, а правовою підставою такого позову є стаття 1212 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що для її застосування необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

У даній справі відповідач отримала кошти на підставі судового наказу, який ніколи не було скасовано, а тому правова підстава отримання відповідачкою аліментів у розмірі 132 380,62 грн. за період з 10.10.2018 по 19.05.2023 існувала на момент їх отримання та не була скасована в подальшому.

За таких умов, позовні вимоги є безпідставні.

Також, за правилами статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

У висновку Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року висловленому у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) вказано, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У справі відсутні докази того, що кошти у сумі 132 380,62 грн. були сплачені внаслідок будь-якої рахункової помилки і сам позивач це не оспорює.

Не заслуговують на увагу також твердження позивача про недобросовісність відповідачки при набуття таких коштів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до дітей з порушенням рухливої функції і він у період з 31.10.2018 по 19.05.2023 дійсно перебував у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» на повному державному забезпеченні.

Разом з тим, як видно з відповідних розпоряджень Кам`янка-Бузької державної адміністрації від 10.10.2018 та від 18.04.2019 №105/02-08/19, підставою для тимчасово влаштування малолітньої дитини ОСОБА_6 були заяви обох батьків, як відповідачки так і позивача.

Відтак, сам факт перебування дитини сторін у спеціалізовано дитячому будинку не створює недобросовісності набувача аліментів.

Більше того, за весь час перебування дитини у спеціалізованому дитячому будинку, позивач як батько дитини не виразив бажання щодо проживання дитини з ним, а після завершення граничного строку перебування дитини у такому будинку, вона була повернута у сім`ю матері - відповідачки у справі.

Отже, оскільки вказані кошти отримані відповідачкою не безпідставно, а на підставі судового наказу та за відсутності достовірних доказів щодо рахункової помилки і недобросовісного їх набуття відповідачкою, то відсутні правові підстави для стягнення їх з відповідачки, на користь позивача, як безпідставно набутих.

Побідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 по справі № 382/1728/18 (провадження № 61-9514св19).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.76 -82, 141, ст. 263-265, ст. ст.354 - 355ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити повністю.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.І. Котормус