Провадження № 22-ц/801/2453/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуСправа № 127/34826/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Вінницької міської ради

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Жмудь О. О. в м. Вінниця,

в цивільній справі № 127/34826/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки і піклування Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та повного утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки і піклування Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та повного утримання неповнолітньої дитини.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року цивільну справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано за підсудністю на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, оскільки відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Проте розпорядженням Голови Верховного Суду від 21 жовтня 2022 року №61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Артемівський міськрайонний суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області та визначено територіальну підсудність цих справ Дружківському міському суду Донецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Стадник І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції передаючи справу за підсудністю на розгляд до іншого суду не врахував, що позивач та його син є внутрішньо-переміщеними особами, які на даний час проживають в м. Вінниця, оскільки позов поданий не тільки в інтересах позивача, але в інтересах і сина, тому формальний підхід до визначення підсудності даної справи, порушує їх право на доступ до правосуддя. Правила альтернативної підсудності не порушені.

Крім того, передаючи справу до іншого суду призведене до затягування часу, відповідач не буде брати участі у судових засіданнях, так як вона проживає на окупованій території і тим паче, в матеріалах справи наявна заява відповідача, про те, що вона не заперечує проти позову.

Доводи особи, яка подала відзив апеляційну скаргу

Сторони не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою,є компетентним здійснювати правосуддя.

У цивільно-процесуальному законодавстві України визначення «належного суду» врегульоване інститутом підсудності та передбачене Розділом 3 Глави 2 Цивільно-процесуального кодексу України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Територіальна підсудність має декілька видів: підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд, або суддя (ст. 26 ЦПК України), підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), підсудність справ за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (ст. 29 ЦПК України), виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно з ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки і піклування Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та повного утримання неповнолітньої дитини.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи, предмет спору у даній справі позивач має право звернутися до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання або перебування) передбаченої ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного демографічного реєстру.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Порядок передачі справ з одного суду до іншого встановлено статтею 31 ЦПК України.

Так, місцевим судом у передбачений ч. 6 ст. 187 ЦПК України строк після надходження позовної заяви до суду, на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо визначення зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з Витягу Єдиного державного демографічного реєстру від 23.10.2024 №862975, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 22.06.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.79), що є територією Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено перелік підстав, за якими підсудність справи може бути визначено за вибором позивача, зокрема, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача (ч. 1 ст. 28 ЦПК України); про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (ч. 2 ст. 28 ЦПК України).

Отже, дана справа не передбачає право альтернативної підсудності за приписами ст. 28 ЦПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 проживає на території, яка наразі є окупованою російською федерацією, Верховний суд розпорядженням від 14 вересня 2022 року № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області на Дружківський міський суд Донецької області.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано передано справу за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області за зареєстрованим місцем проживання відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано фактичне місце проживання позивача із дитиною, також порушено їх право на доступ до правосуддя та те, що передаючи справу до іншого суду призведене до затягування часу, то норми процесуального законодавства не передбачають для даної категорії справ можливості вибору позивачем альтернативної підсудності за встановлених обставин.

При цьому слід зауважити, що не зважаючи на територіальну розташованість Дружківського міського суду Донецької області, він продовжує здійснювати правосуддя, а територіальна віддаленість місця проживання позивача не позбавляє його права приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та через представника.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта в апеляційній скарзі на положення ч. 17 ст. 28 ЦПК України, оскільки у даному випадку саме положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України є спеціальними при визначенні підсудності спорів подібної категорії.

Сам лише факт взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи згідно довідки не може бути підставою для розгляду спору між сторонами за правилами ч. 17 ст. 28 ЦПК України.

За таких обставин, посилання апелянта на незаконність передачі справи на розгляд іншого суду не відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Отже доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків рішення суду щодо визначення експертної установи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник