Провадження № 2/734/1360/24 Справа № 734/5586/24
У Х В А Л А

іменем України

16 грудня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

встановив:

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Такий обов`язок, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд має перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину тощо. Згідно з принципом диспозитивності, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

В додатках до позовної заяви відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини та щодо результатів її розгляду, в зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 (справа № 702/61/20).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та зазначає строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177 і 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Домашенко