Справа № 373/2106/24
Номер провадження 2-н/373/250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою та просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованості за послуги розподілу природного газу, у розмірі 2263 грн 86 коп.; 39 грн 00 коп.- 3% річних та 31 грн 84 коп. втрат від інфляції.

Також просить стягнути з боржника витрати по сплаті судового збору в сумі 302 грн. 80 коп.

Наказне провадження - один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Відповідно до частини 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 1-3 статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) боржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як вбачається з поданої до суду заяви про видачу судового наказу, заявник в заяві обґрунтував, що між сторонами було укладено договір приєднання.

Відповідно до пункту 2 Розділу III «Правил постачання природного газу» (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, який укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу споживачам, затвердженого Регулятором, який є однаковими для всіх споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у виняткових для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строках та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з результатами статей 633, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявки про приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу споживачам, що розміщено на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 4 Розділу III Правил забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усім діючим побутовим споживачам, об`єкти, які знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останнім у встановленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору.

За виділення до персоніфікованих даних заяві-приєднанні її змісту споживчий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальника заявку-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

За приписами частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією сторінкою у формулярах або інших стандартних формах, які можуть бути укладені лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до статті 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявник уклав з боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у статтею 634 ЦК України.

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із поданої заяви не вбачається доведеність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяви про видачу судового наказу та заявником не додано до заяви доказів, які б свідчили про існуванням між заявником та боржником договірних правовідносин.

Публікація на сайті є публічною офертою, що за відсутності письмового підтвердження боржника про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення договору.

В даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, і видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин.

Крім цього, заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги розподілу природного газу за місцем проживання боржника за адресою : АДРЕСА_1 .

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області зареєстроване місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено по АДРЕСА_2 .

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою якого здійснюється розподіл природного газу.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, з огляду на зазначені положення закону, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачом позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165, 166, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Київська філія до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Опанасюк