Справа № 452/1323/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Добромильська міська рада Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він являється сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Безпосередньо перед смертю матері, доглядав за нею, організовував похорони, підтримував будинок в належному стані, обробляв земельну ділянку, допомагав у веденні господарства, користувався всім спадковим майном, таким чинов фактично вступив в управління та володіння майном спадкодавця. Крім того після смерті матері заволодів і володіє по даний час оригіналом правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме державним актом на право приватної власності на землю. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, яке фактично прийняв він, але не оформив своїх спадкових прав. Будучи спадкоємцем майна, він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено, оскільки згідно листа Самбірської Державної нотаріальної контори він являється таким, що пропустив термін для прийняття спадщини після смерті матері. Встановлення факту, що має юридичне значення, йому необхідно для прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 не з`явився, але представник заявника ОСОБА_3 подала до суду заяву в якій вимоги заяви підтримала повністю, просила заяву задовольнити, просила слухати справу у їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши докази в справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 28 грудня 1976 року с. Конів Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , і його мамою записана ОСОБА_4 .

Державним актом на право приватної власності на землю серія ІV-ЛВ №079093, виданого 31 липня 2001 року на підставі рішення Конівської сільської ради №42 від 25 червня 2001 року, підтверджується, що ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9084 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Конівської сільської ради Львівської області.

Свідоцтвом про смерть засвідчується, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68 років.

Із довідки №149 від 07.02.2024 року виданої Старостинським округом №7 Виконавчого комітету Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 (яка вказана у Державному акті), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Товарна, Старосамбірського району Львівської області є однією і тією ж особою.

Довідкою №468 від 02.04.2024 року виданою Старостинським округом №7 Виконавчого комітету Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_4 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . ЇЇ син ОСОБА_1 , здійснював догляд за нею до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомагав у веденні господарства, обробляв земельну ділянку. ОСОБА_1 прийняв спадщину і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї мами.

Завідувачем Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області Поливкою В. від 18.03.2024 №677/01-16, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що у порушення вимог ст.ст. 529, 548 ЦК, ОСОБА_1 вважається таким, що пропустив терміни для прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Із витягу №76514770 від 08.04.2024 року зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Статтею 524 ЦК УРСР (чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР).

Згідно статті 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Нормою статті 548 ЦК УРСР визначено, що д ля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2020 у справі № 348/618/15-ц визначено, що згідно з частиною першою, другою статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дій повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, що свідчать про відмову від прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). З урахуванням змісту статті 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватись будь-яким фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 № 18/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняв спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями законодавства діючого на час відкриття спадщини, та виходячи з положень статті 549 ЦК УРСР, суд дійшов висновку, що вимоги заявника правомірні, та заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 524, 526, 548, 549, 553 ЦК УРСР, ст.ст. 116, 126 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя