Номер провадження 2/756/5328/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Белоконної І.В.,
за участі секретаря Харук М.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд позбавити останню батьківських прав щодо їхнього спільної малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від спільних відносин з відповідачем він має спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач самостійно матеріально утримує дитину та належним чином піклується про її здоров`я, інтелектуальний та духовний розвиток. З початку 2013 року відповідач покинула сім`ю, після чого жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, не піклується про її духовний та моральний розвиток, тому ОСОБА_1 просить її позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Представник позивача у підготовчомусудовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, якою також позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їхнього задоволення.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про народження, ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно висновку, наданого Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, від 28 листопада 2024 року № 104-9334, позивач здійснює повне утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплачуючи її базові життєві потреби, а також розвиток особистості та світогляду.
Також у вищевказаному висновку зазначено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток спільної дитини, її навчання, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її життя, не створює умов для отримання освіти, участі у вихованні не приймає, не виявляє батьківського піклування. Тому Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
На підставі вищевказаного судом було установлено, що відповідач не виконує обов`язків матері по вихованню малолітньої доньки, не цікавиться життям та станом її здоров`я, не намагається спілкуватися з нею, не надає необхідної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунулася від виховання дитини.
Також у матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача ОСОБА_2 від 27.06.2024, якою остання дає свою згоду на позбавлення її батьківських праввідносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню доньки, також враховуючи ті обставини, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно своєї доньки, беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що останню необхідно позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, ст. 141, 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України«Про охорону дитинства», Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 61 Конституції України; керуючись ст. 4-5, 12-13, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.В. Белоконна