Провадження № 2-др/601/22/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Коротича І.А.,
за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року у справі № 607/17132/24, позов комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконним звільненням працівників,- задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради (код , місцезнаходження: вул. Горбача, 1, м.Кременець, Тернопільської області) заподіяну матеріальну шкоду в сумі 295 747 (двісті дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 4436 гривень 96 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

09.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради - адвоката Авдєєнка В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень.

16.12.2024 через систему «Електронний суд» від адвоката Качура С.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому він просить судові витрати, понесені комунальним некомерційним підприємством «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради на оплату правничої допомоги адвоката, покласти повністю на позивача, з підстав викладених у поданому клопотанні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що комунальному некомерційному підприємству «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради правничу допомогу надавав адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович, на підставі договору № 489/1 від 17.07.2024, додаткової угоди до договору № 1 від 17.07.24 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВО № 1083566.

Згідно детального опису наданих послуг (звіт адвоката) по справі № 607/17132/24, позивач комунальне некомерційне підприємство «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради сплатило адвокату Авдєєнко Владиславу Валерійовичу 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Адвокатом Авдєєнко В.В. надані наступні послуги: підготовка позовної заяви 4 години роботи на суму 10000 гривень з розрахунку 2500 гривень за годину роботи; ознайомлення з відзивом на позовну заяву 2 години роботи на суму 5000 гривень з розрахунку 2500 гривень за годину роботи; участь в судових засіданнях 2 години роботи на суму 5000 гривень з розрахунку 2500 гривень за годину роботи. Загалом за справою 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Отож, зваживши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, то з ОСОБА_1 на користь комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради підлягають стягненню витрати понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6749 (шість тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відтак, вимоги представника позивача адвоката Авдєєнка В.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 в користь комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6749 (шість тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича, що діє в інтересах комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у справі № 607/17132/24,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради (код , місцезнаходження: вул. Горбача, 1, м.Кременець, Тернопільської області), - 6749 (шість тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 67 (шістдесят сім) копійок витрат на оплату професійної правничої допомоги.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Головуючий: