Справа № 645/7129/23
Провадження № 2-о/645/42/24

Р І Ш Е Н Н Я
25 червня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Алтухової О.Ю.,
секретар судового засідання Малій О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-
Заявниця ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої, на підставі договору та ордеру, діє представник адвокат Бєлєвцова О.О., звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про встановлення батьківства у якій просить:
встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Настасівка, Близнюківського району, Харківської області), який вважається зниклим безвісти з 15 жовтня 2023 року, стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );
внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с.Настасівка, Близнюківського району, Харківської області), який вважається зниклим безвісти з 15 жовтня 2023 року;
внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши анкетні дані дитини: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Вимоги заяви ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що у період з травня 2015 року до жовтня 2023 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженцем с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, який останнім часом був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного, що підтверджується спільними фотознімками. Увесь час вони проживали за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спільного проживання у заявниці та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено актовий запис № 983 від 03 липня 2018 року. Дитину ОСОБА_1 зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, а ім`я та по-батькові батька вказали справжні з її слів, так як на той час шлюбні стосунки між нею та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були. Тобто у Свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 від 03 липня 2018 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_1 . ОСОБА_4 як під час вагітності ОСОБА_1 , так і після народження дитини, визнавав, що ОСОБА_5 є його сином. Він супроводжував ОСОБА_1 під час візитів у жіночу консультацію, забрав її з дитиною з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні їх спільного сина, дарував йому подарунки, вітав на свята, проводив з ним спільно час, що підтверджується їх спільними фотознімками. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 05 липня 2023 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого він проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 . Незважаючи на територіальну віддаленість від сім`ї ОСОБА_4 продовжив допомагати ОСОБА_1 та їх спільному сину ОСОБА_5 матеріально, регулярно спілкувався з ним по телефону, при можливості навідував їх у них вдома. У Листі-вивченні військовослужбовця ОСОБА_4 останній самостійно зазначив, що заявниця є його дружиною, а ОСОБА_5 є його сином. 14 жовтня 2023 року близько 18.00 год. в телефонній розмові ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 про те, що йде на виконання бойового завдання. Більше на зв`язок із заявницею він не вийшов. 21 жовтня 2023 року дружина спів службовця ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_1 , і повідомила, що її чоловік разом з ОСОБА_4 загинули ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання в районі м. Мар`їнка Покровського району Донецької області, однак евакуювати їх тіла не змогли. 24 жовтня 2023 року заявниця отримала з ІНФОРМАЦІЯ_6 «Сповіщення сімї № 190» від 24 жовтня 2023 року вих. № 7824, у якому зазначено, що її чоловік стрілець-снайпер 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини НОМЕР_5 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 05 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 15 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі міста Мар`їнка, Покровського району, Донецької області. У даному сповіщені також зазначено, що воно є підставою для подання документів для отримання належного грошового забезпечення зниклого безвісти солдата ОСОБА_4 . Однак юридично ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцем с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, не є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Харкова, так як до зникнення безвісти ОСОБА_4 не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 є неможливим. На даний час ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_5 , в його інтересах має намір оформити на нього пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її син ОСОБА_5 буде забезпечений правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника - свого батька ОСОБА_4 . У зв`язку з цим виникає необхідність у встановленні такого юридичного факту, як батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Настасівка, Близнюківського (наразі Лозівського) району, Харківської області, який вважається зниклим безвісти 15 жовтня 2023 року, стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Харкова.
Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 18.12.2023 року.
Ухвалою суду від 30.01.2024 року виключено з числа заінтересованих осіб у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та залучено в якості заінтересованої особи у справі Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
У судовому засіданні 12.03.2024 року суд відкладаючи розгляд справи допитав свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Бєлєвцова О.О. подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву про встановлення просили задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заяву ОСОБА_1 про встановлення батьківства його сина ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 визнає.
Представник заінтересованої особи, Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився.
За результатом розгляду даної заяви суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено актовий запис № 983 від 03 липня 2018 року.
У Свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 від 03 липня 2018 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_1 .
Дитину мати ОСОБА_1 зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією відповідного витягу.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 05 липня 2023 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого він проходив військову службу на посаді стрільця-снайпера 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 .
24 жовтня 2023 року Заявниця отримала з ІНФОРМАЦІЯ_6 «Сповіщення сімї № 190» від 24 жовтня 2023 року вих. № 7824, у якому зазначено, що її чоловік стрілець-снайпер 1 відділення 1 взводу роти снайперів військової частини НОМЕР_5 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 05 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 15 жовтня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі міста Мар`їнка, Покровського району, Донецької області.
Оскільки юридично ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо до зникнення безвісти ОСОБА_4 не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 є неможливим, то на даний час ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_5 , в його інтересах має намір оформити на нього пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її син ОСОБА_5 буде забезпечений правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника - свого батька ОСОБА_4 .
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.
Факт батьківства ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 . окрім висновку експерта підтверджується в сукупності такими доказами: відомостями з копії листа вивчення та урахування особистих бесід з сержантом ОСОБА_4 , в якому у розділі діти зазначено ОСОБА_5 ; копією сповіщення ОСОБА_1 , як дружині, про зникнення без вісті солдата ОСОБА_4 ; копіями платіжних інструкцій про переказ ОСОБА_4 власних коштів ОСОБА_1 ; скриншотами листування заявниці та ОСОБА_4 ; фотознімками.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомили, що заявниця з 2015 року проживала разом з ОСОБА_4 У них є спільний син ОСОБА_10 , якого ОСОБА_11 визнав, виховував та виконував батьківські обов`язки. З 15.10.2023 року ОСОБА_4 вважається безвісти зниклим.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.
У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Чинним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому у даному випадку за аналогією мають застосовуватися норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Керуючись ст.ст. 293,319 ЦПК України, ст.ст.55,121,125,130,134,135 СК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.
Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Настасівка, Близнюківського району, Харківської області), який вважається зниклим безвісти з 15 жовтня 2023 року, стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с.Настасівка, Близнюківського району, Харківської області).
Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 03 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області за № 983, вказавши анкетні дані дитини: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Харків, вул. Плеханівська, 11.

Повний текст рішення складений 25.06.2024 року.

Суддя О.Ю.Алтухова