Справа № 175/1169/24
Провадження № 2/175/163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Бойка О.М.

за участю секретаря судового засідання Радонському М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В позовних вимогах просить суд стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчими листом № 2-2821 від 26.06.2017 року виданими Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області в сумі 206 667, 99 грн. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок).

Позовній вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак з відповідачем мають дитину - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від своїх обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої доньки.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року (справа №2-2821/11), яке набрало законної сили 05 вересня 2011 року, з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , щомісячно, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26 квітня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового рішення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-2821 від 26.06.2017 року.

23 серпня 2017 року, за заявою ОСОБА_4 , Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 54577906 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 2821 виданого 26.06.2017 року, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів з боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), стягувач - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Не зважаючи на рішення суду, будучі обізнаним про необхідність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх доньок, відповідач, будучи неодноразово попереджений державним виконавцем про виконання рішення суду, ухиляється від свого обов`язку по сплаті аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №54577906, станом на 01.10.2023 року, сформованому державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість зі сплати аліментів складає 206 667 грн., 99 коп. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок).

Внаслідок чого позивачка вимушена звертатись до суду за захистом свої прав.

У судовому засіданні позивач не з`явилась. Надала клопотання в якому свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений. Клопотань не надавав.

Представник третьої особи Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений. Клопотань не надавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак з відповідачем мають дитину - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від своїх обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої доньки.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року (справа №2-2821/11), яке набрало законної сили 05 вересня 2011 року, з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , щомісячно, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26 квітня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового рішення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-2821 від 26.06.2017 року.

23 серпня 2017 року, за заявою ОСОБА_4 , Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 54577906 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 2821 виданого 26.06.2017 року, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів з боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), стягувач - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Не зважаючи на рішення суду, будучі обізнаним про необхідність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх доньок, відповідач, будучи неодноразово попереджений державним виконавцем про виконання рішення суду, ухиляється від свого обов`язку по сплаті аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №54577906, станом на 01.10.2023 року, сформованому державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість зі сплати аліментів складає 206 667 грн., 99 коп. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок).

Внаслідок чого позивачка вимушена звертатись до суду за захистом свої прав.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. З ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правового висновку зробленого 03.04.2019 року, Великою Палатою Верховного Суду по справі №333/6020/16-ц, при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс 16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені -1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічне питання вирішено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс 18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення неустойки (пені) за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, неустойки (пені) за несплату аліментів з урахуванням положення статті 196 Сімейного кодексу України

Дані розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів додано в додатках.

Сума боргу по аліментам на утримання неповнолітньої дитини на 01.10.2023 року складає 206 667,99 грн.

Сукупна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 01.01.2021 року по 01.01.2024 року складає 683 230,39грн.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України сума пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 відсотків суми боргу. Оскільки сума боргу по аліментам на утримання неповнолітньої дитини складає 206 667, 99 грн. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок), тоді як сукупна сума пені складає 683 230, 39 грн. (шістсот вісімдесят три тисячі двісті тридцять гривень, 39 копійок), однак стягненню підлягає пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 206 667, 99 грн. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчими листом № 2-2821 від 26.06.2017 року виданими Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області в сумі 206 667, 99 грн. (двісті шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень, 99 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2066,68 грн.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.