Провадження 2-о/557/49/2024
Справа 557/1103/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.,

номер справи 557/1103/24,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Гощанської селищної ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні дітей дружини ОСОБА_2 від іншого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що 01 березня 2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_6 . Всі вони та діти дружини заявника від іншого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають однією сім`єю в належному заявнику будинку та з 01 березня 2021 року неповнолітні діти дружини перебувають на його утриманні. Діти навчаються в Тучинському ліцеї Гощанського району Рівненської області, а заявник бере активну участь в їх життя, в тому числі шкільному, забезпечує відвідування дітьми ліцею, навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, дозвілля, достатній рівень навчання, харчування, бере участь у їх вихованні, моральному та фізичному розвитку, піклується про їх стан здоров`я та при потребі забезпечує їм необхідне лікування. При цьому, як стверджує заявник, його дружина ОСОБА_2 здійснює догляд за дітьми, у зв`язку з чим позбавлена самостійного заробітку, а біологічний батько неповнолітніх дітей дружини, ОСОБА_3 , не бере жодної участі у житті дітей, в тому числі вихованні, не відвідує їх, не цікавиться їх життям, навчанням, дозвіллям та не утримує їх, зі сплати аліментів у останнього наявна заборгованість.

Факт перебування на утриманні неповнолітніх дітей має для заявника юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», оскільки даний факт є підставою для надання відстрочки від призову на військову службу і законом не передбачено іншого порядку його встановлення.

02 жовтня 2024 року органом опіки та піклування Гощанської селищної ради подані письмові пояснення, згідно яких заінтересована особа не підтримує заяви ОСОБА_7 про встановлення факту перебування на його утриманні дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 04 жовтня 2024 року судом поставлено на обговорення учасників судового засідання питання щодо можливості встановлення факту, про встановлення якого просить заявник, в окремому провадженні.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 при вирішенні поставленого на обговорення судом питання щодо подальшого розгляду справи вважали за можливе такий продовжувати в порядку окремого провадження.

Інші заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Від представник органу опіки та піклування Гощанської селищної ради Власюк І.В. 03 жовтня 2024 року надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій остання вказує про неможливість розгляду справи у порядку окремого провадження через наявність спору про право, оскільки заявник фактично оспорює виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків.

Заслухавши думку заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 з приводу поставленого на обговорення учасників судового засідання питання щодо можливості встановлення факту, про встановлення якого просить заявник, в окремому провадженні, суд приходить наступного висновку.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи визначено у ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить встановити факт перебування на його утриманні дітей дружини ОСОБА_2 від іншого шлюбу, що у подальшому дозволить отримати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Пунктом 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Так, у Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є додатком до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, як документ що підтверджує право на відстрочку вказано рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - чоловіка, на утриманні якого перебувають діти (троє і більше дітей віком до 18 років).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Тому смерть, до прикладу, батька дитини є підставою для припинення його обов`язку утримувати дитину.

Якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання (ч. 2 ст. 15 СК України).

У ч. 4 ст. 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (ст. 164 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Обов`язок вітчима утримувати падчерку, пасинка визначений ст. 268 СК України, згідно частини першої якої вітчим зобов`язаний утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ним проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинка, у випадку прямо передбаченому законом, лише за сукупності наступних обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, при цьому вітчим може надавати матеріальну допомогу.

З іншої сторони, якщо вітчим самостійно (за власною ініціативою) надає матеріальну допомогу падчерці та пасинку, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах.

Отже, для підтвердження перебування на утриманні заявника ОСОБА_1 дітей дружини від іншого шлюбу необхідне існування (настання) обставин, у силу яких такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, крім цього вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Заявник просить встановити факт перебування дітей дружини на його утриманні і встановлення такого факту може мати негативні наслідки для батька ОСОБА_3 , що вказує на наявність спору про право - щодо участі одного з батьків в утриманні дитини та/або ухиленні від участі в утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доведення факту перебування на утриманні заявника дітей дружини від іншого шлюбу пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22, провадження №14-132цс23.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, фактично оспорюючи перебування дітей його дружини від іншого шлюбу на утриманні їх рідного батька, саме на якого у відповідності до положень Сімейного кодексу України покладається обов`язок утримання даних дітей, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що факт перебування дітей на утриманні заявника не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 260, 294, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Гощанської селищної ради про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич