Постанова

Іменем України

10 грудня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/18946/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

від 11 листопада 2024 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця

у цивільній справі №754/17015/23 Деснянського районного суду м. Києва

за скаргою ОСОБА_1

на дії державних виконавців Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Куц Ольги Валеріївни та Танащук Олесі Миколаївни

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державних виконавців Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС, Відділ) Куц О. В. та Танащук О. М. , в якій просила:

зобов`язати державних виконавців Голосіївського ВДВС Куц О. В. та Танащук О. М. перерахувати відповідно до чинного законодавства розміри сукупної заборгованості по виконавчому провадженню НОМЕР_1 від 08.05.2024 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, та по виконавчому провадженню НОМЕР_2 від 08.05.2024 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2023 року, з розрахунку середньої заробітної плати працівника для території міста Києва, оскільки виконавчі провадження з 23.11.2023 перебували на виконанні Голосіївського ВДВС.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на виконанні в Голосіївському ВДВС з 08.05.2024 перебувало два виконавчих провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2024 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів у частці від доходу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказувала, що за розрахунком державного виконавця Голосіївського ВДВС Танащук О. М. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 станом на 20.06.2024, заборгованість боржника по аліментам становила 33 443,62 грн. ОСОБА_3 добровільно аліменти не сплачував та лише 01.07.2024 державним виконавцем примусово стягнуто 5 691 грн, які надійшли на її рахунок.

В подальшому державним виконавцем проводилися інші дії на здійснення виконавчого провадження НОМЕР_1, зокрема 20.06.2024 внесено відомості про боржника до Єдиного державного реєстру боржників та цього ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника, а 07.08.2024 державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Жашківського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцем проживання боржника.

Також 07.09.2024 на її адресу надійшов розрахунок заборгованості державного виконавця Танащук О. М., згідно якого заборгованість по аліментам станом на 01.08.2024 складає 18271,97 грн.

Звернула увагу, що боржник не сплачував аліменти, проте з аналізу роздруківок заборгованостей вбачається різна сума розміру/доходу середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а саме станом на червень 2024 року така сума становила 21 347,00 грн, а станом на серпень 2024 року сума вже становила 12 311,00 грн.

Зазначала, що така ж ситуація вбачається і в другому виконавчому провадженні НОМЕР_2, де сума заборгованості станом на серпень 2024 становить 16498,49 грн (розрахунок станом на червень не надався).

Вважала, що державні виконавці Голосіївського ВДВС повинні були обраховувати розмір аліментів за місцезнаходженням виконавчої служби, яка здійснює виконавче провадження, тобто на території м. Києва. А в подальшому, якщо державний виконавець, якому передано виконавче провадження за наявності підстав прийме його до свого провадження, із заробітної плати працівника тієї місцевості.

24 та 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до суду першої інстанції клопотання про задоволення її скарги. В клопотанні також просила скасувати постанови про передачу виконавчих проваджень до Жашківського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та об`єднати дані виконавчі провадження відповідно до вимог чинного законодавства та виконувати зведене виконавче провадження.

06 листопада 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала додаткові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_3 проживає в Голосіївському районі міста Києва останні 3 роки. Також повідомила, що до її кабінету в Електронному суді надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Пальчика М. О. на рішення Деснянського районного суду м. Києва, в якій міститься інформація про місце проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Крім того, в додаткових поясненнях зазначала, що Голосіївським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України. У ході проведеного дізнання допитано свідків, які підтверджують факт проживання ОСОБА_3 саме в Голосіївському районі м. Києва.

Просила врахувати, що підставою на яку посилалися державні виконавці Голосіївського ВДВС є наявність інформації ДМС, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, 07.10.2024 на її електронну адресу надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перебування ОСОБА_3 на військовому обліку та інформації щодо його неприбуття на виклик до ТЦК та ненадання інформації про зміну облікових даних. Вказаною інформацією підтверджується той факт, що ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем реєстрації не проживає.

Також в додаткових поясненнях від 06.11.2024 ОСОБА_1 , окрім вимог заявлених у скарзі щодо зобов`язання державних виконавців Куц О. В. та Танащук О. М. здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, просила скасувати постанови цих виконавців про передачу виконавчих проваджень до Жашківського ВДВС.

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до суду першої інстанції заяву, в якій повідомила про отримані довідки про суми заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.10.2024, а також те, що їй стало відомо (постанова державного виконавця Жашківського ВДВС надійшла до її кабінету в електронному суді), що 08.11.2024 державним виконавцем прийнято рішення про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена без повного з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, повністю навів обґрунтування наданих скаржником доказів, але в оскаржуваній ухвалі про їх неналежність не зазначив; оцінки доказам не надав, а лише підсумував, що позиція скаржника є необґрунтованою.

Також в обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила хронологію подання процесуальних документів до суду першої інстанції у даній справі, що переглядається, та навела їх короткий зміст.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог скарги, а саме зобов`язати державного виконавця Жашківського ВДВС перерахувати розмір заборгованості у зведеному виконавчому провадженні відповідно до розміру середньої заробітної плати працівника на території м. Києва, що становить 21 347 грн за період у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з 23.11.2023 по 12.09.2024 та у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з 23.11.2023 по 25.10.2024.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, 28.11.2024 державний виконавець Голосіївського ВДВС Куц О. В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та досліджено всі докази, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду просив залишити без змін.

02 грудня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив державного виконавця.

Державний виконавець Голосіївського ВДВС Куц О. В. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Скаржник - ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала клопотання про розгляд справи без її участі (а. с. 163).

Державний виконавець Голосіївського ВДВС Танащук О. М., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та свого представника не направив.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника та державного виконавця Танащук О. М.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення державного виконавця Куц. О. В., перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла 3 років, у розмірі 1/6 усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23.11.2023 і до досягнення дитиною трирічного віку.

На виконання вище вказаного рішення суду від 28.02.2024 Деснянським районним судом м. Києва 02 квітня 2024 року видано виконавчі листи, які звернуто до примусового виконання.

08 травня 2024 року державним виконавцем Голосіївського ВДВС Танащук О. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Також 08 травня 2024 року державним виконавцем Голосіївського ВДВС Куц О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

При вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження з метою забезпечення повного та своєчасного виконання рішення суду дані боржника внесені до реєстру боржників від 20.06.2024.

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 20.06.2024, складених державним виконавцем Голосіївського ВДВС Танащук О. М., загальний розмір заборгованості за виконавчим провадженням НОМЕР_1 станом на 01.06.2024 становив 33 443,62 грн, а за виконавчим провадженням НОМЕР_2 станом на 01.08.2024 розмір заборгованості зі сплати аліментів становив 16 498,49 грн.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.08.2024, складеного державним виконавцем Голосіївського ВДВС Танащук О. М., вбачається за виконавчим провадженням НОМЕР_1 станом на 01.08.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 18 271,97 грн.

01 серпня 2024 року головним державним виконавцем Голосіївського ВДВС Куц О. В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» до Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

07 серпня 2024 року заступником начальника Голосіївського ВДВС Танащук О. М. винесено постанову про передачу виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» до Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

08 листопада 2024 року в.о. начальником відділу Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченко Б. С. винесено постану про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження за виконавчим листом №754/17015/23 від 02.04.2024 року на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та вирішено об`єднати виконавчі провадження НОМЕР_1, НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження НОМЕР_4.

Звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_1 вказувала на те, що державними виконавцями неправильно визначено розмір аліментів, виходячи із середньої заробітної плати на місцевості, де зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 . На думку ОСОБА_1 , оскільки боржник фактично проживає в Голосіївському районі м. Києва і Голосіївським ВДВС були відкриті виконавчі провадження, то саме виходячи із середньої заробітної плати на місцевості, де здійснюється виконавче провадження, виконавець повинен обраховувати розмір аліментів, які підлягають сплаті в примусовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з її недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вжити передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), в якому визначено, що документом, який підтверджує відомості про місце проживання особи, є витяг із реєстру територіальної громади. Такий документ видає орган реєстрації або центр надання адміністративних послуг у паперовій формі. Також витяги з реєстру територіальної громади, отримані в електронній або паперовій формі, мають однакову юридичну силу.

Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності Законом України №1871-IX "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; витягу з реєстру територіальної громади.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем надіслано запит до Державної міграційної служби України, з метою отримання інформації, щодо місця реєстрації/проживання боржника ОСОБА_3 . Згідно відповіді ДМС, місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, у цій справі доведенню підлягає, що фактичне місце проживання боржника є його зареєстрованим місцем перебування (проживання).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що боржник ОСОБА_3 фактично проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом допиту свідків у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та копією апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - Пальчика М. О. на рішення суду від 28.02.2024 про стягнення аліментів. Також вказувала, що нею отримано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перебування ОСОБА_3 на військовому обліку та інформацію щодо його неприбуття на виклик до ТЦК та не надання інформації про зміну облікових даних. За наведених обставин, на думку ОСОБА_1 , виконавче провадження повинно здійснюватися за фактичним місцем проживання боржника.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи апеляційної скарги, оскільки пунктом 3 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ/копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

Однак, як встановлено судом, до матеріалів виконавчих проваджень, підтверджуючих документів, що зареєстрованим місцем проживання чи перебування боржника ОСОБА_6 є Голосіївський район м. Києва, стягувачем ОСОБА_1 не було надано.

Більш того, ОСОБА_1 у відповіді на відзив на апеляційну скаргу фактично підтвердила, що не надавала виконавцям таких документів. Зокрема, ОСОБА_1 зазначила, що вона неодноразово подавала до Голосіївського ВДВС заяви, в яких повідомляла, що боржник ОСОБА_3 проживає в Голосіївському районі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає; вона вказувала номери мобільних телефонів консьєржа будинку, сусідів та власниці квартири, де проживає ОСОБА_3 , які могли б підтвердити цей факт. Проте, окрім аргументів, наведених як і в даній скарзі на дії державних виконавців, так і в додаткових поясненнях та клопотаннях, поданих до суду першої інстанції, ОСОБА_1 не подала суду належних доказів того, що надавала до Голосіївського ВДВС належні докази зареєстрованого місця проживання чи перебування боржника в Голосіївському районі м. Києва

Отже, ОСОБА_1 не довела належними доказами обставин зареєстрованого місця проживання чи перебування ОСОБА_3 в Голосіївському районі м. Києва, де 08.05.2024 державними виконавцями відкриті виконавчі провадженні.

Пунктом третім частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, у разі надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини другої статті 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Перевіркою АСВП встановлено, що станом на 26.11.2024 виконавче провадження НОМЕР_1 та виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчих листів Деснянського районного суду м. Києва №754/17015/23 від 02.04.2024 перебуває на виконанні у Жашківському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державними виконавцями розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснено з дотриманням вимог закону, а саме виходячи із середньої заробітної плати для Черкаської області, де зареєстровано місце проживання боржника.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази того, що з 23.11.2023 місце перебування (проживання) ОСОБА_3 зареєстрованого в Голосіївському районі м. Києва, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що передаючи виконавчі провадження до Жашківського ВДВС виконавці Голосіївського ВДВС повинні були здійснити розрахунок заборгованості по аліментам з 23.11.2023, виходячи із середньої заробітної плати по м. Києву.

Фактично норми матеріального права, якими визначено порядок визначення заборгованості по аліментам ОСОБА_1 тлумачить на власний розсуд, вважаючи, що обраховувати необхідно із середньої заробітної плати на місцевості де здійснюється (здійснювалося) виконавче провадження.

Щодо вимог ОСОБА_1 у клопотаннях та додаткових поясненнях, поданих до суду першої інстанції, а саме про скасування постанов державних виконавців про передачу виконавчих проваджень до Жашківського ВДВС, колегія суддів зазначає, що безпосередньо в скарзі на дії державних виконавців Голосіївського ВДВС ОСОБА_1 таких вимог не заявляла. А Розділом VII"Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України не передбачено подання уточнень до скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, як і не передбачено доповнення скарги новими вимогами.

Водночас, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду з окремою скаргою, у разі незгоди з постановами державних виконавців про передачу виконавчих провадження до іншого органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів також зауважує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила зобов'язати державного виконавця Жашківського ВДВС перерахувати розмір заборгованості по аліментам у зведеному виконавчому провадженні. Проте, звертаючись у вересні 2024 року до суду з даною скаргою ОСОБА_1 не заявляла вимог до Жашківського ВДВС, не зазначала останнього також і в якості учасника справи, а саме суб'єкта дії, бездіяльність чи рішення якого оскаржуються. А за приписами ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Сукупність вищезазначеного приводить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, а відтак поставив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська