Справа № 367/2839/24
Провадження № 2/243/1229/2024
30 вересня 2024 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Дюміної Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
вимоги позивача: про припинення стягнення аліментів з матері, звільнення від сплати заборгованості,
учасники справи: представник позивачки ОСОБА_1 ,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 07 червня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про припинення стягнення аліментів з матері, звільнення від сплати заборгованості.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивачки зазначає, що 23 грудня 2021 року Ірпінським міським судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою винесення судового наказу став факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, ОСОБА_3 . Однак, з 22 грудня 2022 року ОСОБА_4 став проживати разом з матір`ю, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки неповнолітній син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з матір`ю - позивачкою у справі та повністю знаходиться на її утриманні, батько дитини ОСОБА_3 мешкає окремо та матеріально не утримує сина, наявні достатні підстави для припинення стягнення аліментів з позивачки на утримання дитини та звільнення її від сплати заборгованості починаючи з 22.12.2022 року.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, та за участю її представника та просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в ній, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. 10 квітня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області справа за підсудністю була передана до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, матеріали справи надійшли до суду 07 червня 2024 року.
4. Ухвалою суду від 11.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заявуОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про припинення стягнення аліментів з матері, звільнення від сплати заборгованості, та відкрито спрощене позовне провадження у справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено судове засідання.
5. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
6. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданої Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 04 вересня 2009 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
7. Відповідно до Судового наказу виданого Ірпінського міського суду Київської області 23.12.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
8. Згідно довідки з початкової школи імені ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , місто Середь) від 10.01.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.01.2023, на підставі звернення 10.01.2023 року ОСОБА_8 , було зараховано до 7-А класу Початкової школи ім. Юрая Фандлі.
9. Відповідно до довідки про отримання допомоги на дітей, ОСОБА_2 отримує допомогу на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
10. Згідно засвідченої заяви про надання житла ОСОБА_10 , який є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 надав житло на невизначений період ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
V. Оцінка суду.
11. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 199Л року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
12. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
13. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
14. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
15. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
16. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
17. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 СК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
18. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.
19. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
20. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
21. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
22. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).
23. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
24. Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що також не оспорюється відповідачем.
25. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
26. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для припинення сплати аліментів.
27. Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку матері - платника аліментів утримувати дитину.
28. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Таке припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
29. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо припинення стягнення з неї аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення для позивачки сплати періодичних платежів, зокрема аліментів на утримання сина.
30. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачки шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу виданого Ірпінським міським судом Київської області 23 грудня 2021 року.
31. Згідно ст. 274 СК України визначення заборгованості за аліментами, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів, а також повне або часткове звільнення їх від сплати заборгованості провадяться відповідно до положень, встановлених статтями 194-197 цього Кодексу.
32. Вирішуючи вимоги позивачки про звільнення її від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч. 2 ст. 197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
33. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.
34. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
35. В той час, проживання дитини разом з матір`ю, з якої стягнуто аліменти, утримання матір`ю свого сина, виховання, добровільне виконання батьківських обов`язків і несплату аліментів внаслідок утримання дитини, суд вважає суттєвою обставиною, яка є підставою для звільнення від заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, оскільки, син проживає з матір`ю та перебувають на її утриманні, то звільнення позивачки від заборгованості за аліментами відповідатиме інтересам дитини.
36. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме про припинення стягнення з позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина та звільнення її від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина починаючи з 10 січня 2023 року.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
37. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
38. Позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 1937,92 грн. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1937,92 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 10, 18, 180, 181, 182, 183, 192, 197, 273 Сімейного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про припинення стягнення аліментів з матері, звільнення від сплати заборгованості, задовольнити частково.
2. Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стягуються на підставі судового наказу виданого Ірпінським міським судом Київської області 23 грудня 2021 року (цивільна справа № 367/8908/21) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 від заборгованості по сплаті аліментів, які стягуються з неї на підставі судового наказу виданого Ірпінським міським судом Київської області 23 грудня 2021 року у цивільній справі № 367/8908/21 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 10.01.2023 року.
4. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1937,92 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім грн. 92 коп.).
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повний текст рішення суду виготовлений 30.09.2024.
Суддя Н.О. Дюміна