Справа № 296/7980/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І., розглянувши заяву подану представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів в якій вона просить суд накласти арешт відповідача в сумі еквівалентній сумі замовлення, а саме 943,78 доларів США або накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суддя вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику за наступних підстав.

Стаття 151 ЦК України визначає вимоги до заяви про забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником.

Частинами 5, 6 статті 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини 4 статті 62 ЦПК України Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Частиною 7 статті 62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Так, заява про забезпечення позову подана через систему «Електронний суд» та підписана ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_1 , однак повноваження ОСОБА_2 на підписання даної заяви документально не підтверджено.

Позивач ОСОБА_1 видав довіреність та уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси у судах України (в тому числі апеляційній та касаційній інстанціях). Довіреність дійсна до моменту її скасування. Довіреність сформована у системі «Електронний суд» 29.08.2024. Довіреність не підписана довірителем, не оформлена належним чином, тому не може вважатися документом, що підтверджує повноваження представника ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із статтею 245 Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.

У тексті довіреності мають бути зазначені місце і дата її складання (підписання), прізвища, імена, по батькові (повне найменування для юридичної особи), місце проживання (місцезнаходження - для юридичної особи) представника і особи, яку представляють, а в необхідних випадках і посади, які вони займають. У довіреностях на ім`я адвокатів зазначаються їх статус та членство в адвокатському об`єднанні (якщо адвокат є членом адвокатського об`єднання).

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно із ч.1 ст.26Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року чітка та передбачувана вимога статті 131-2Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналіз наведених норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

До заяви про забезпечення позову додано електронну довіреність, яку можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», та яка видається за наявності у довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» та передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронна довіреність видається лише за умови її підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Оскільки електронна довіреність не містить підписів сторін та повної інформації про представника та довірителя, тому не може свідчити про вільне волевиявлення особи, яка видала довіреність, на уповноваження іншої особи представляти її інтереси.

Так, ч.1,2 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 п.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.10.2010 року №30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Відповідно до ч.ч.1,4,8 ст.14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, надана до заяви про забезпечення позову довіреність не відповідає вище викладеним вимогам, оскільки не містить кваліфікованого електронного цифрового підпису позивача, а тому вважається такою, що підписана особою, у якої відсутнє підтвердження повноважень на її підписання.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження повноважень представника, суд приходить до висновку, що заява подана представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, у зв`язку з чим вважає за необхідне повернути її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 62, 151, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву подану представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Юрій ДРАЧ