Житомирський апеляційний суд
Справа 278/5026/23
Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Борисюка Р.М.,
суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Житомирі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В`ячеслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі №278/5026/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,
07 червня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В.Л. про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо вирішення питання відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи убачається, що у жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась з даним позовом, в якому просила:
- визначити ідеальні частки подружжя, зокрема її, та ОСОБА_3 в спільному сумісному майні зазначеному вище по 1/2 частині;
- визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних житлового будинку та земельної ділянки.
Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з цим рішення, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Після перегляду справи, постановою Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2024 року - без змін.
07 червня 2024 року представникомОСОБА_1 - адвокатом Шарнопільським В.Л. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надану під час апеляційного розгляду, у розмірі 30 000,00 грн.
Представником до заяви долучені наступні документи: - договір про надання правової допомоги № 06/02-24 від 06 лютого 2024 року, у пункті 4 якого сторони погодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами у додатку до цього договору (а.с.215); Додаток №2 від 20 травня 2024 року до договору про надання правничої допомоги №06/02-24 від 06 лютого 2024 року, де в пункті 2 визначена фіксована ціна надання правничої допомоги , згідно пункту 1 даного Додатку, становить 30 00,00 грн (а.с.216); Акт приймання-передачі від 04 червня 2024 року наданої правничої допомоги до Додатку №2 від 20 травня 2024 року до Договору №06/02-24 від 06 лютого 2024 року про надання правничої допомоги (а.с.217);
У поданому клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представник ОСОБА_2 - адвокат Левчук Т.В. просить відмовити у задоволенні заяви на оплату правничої допомоги адвоката. Зазначає, що має місце неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, предметом спору, обсягом матеріалів у справі, кількістю засідань, заявлена сума компенсації витрат у справі є надмірно завищеною, а тому максимально допустимою сумою присудження є її частковість у розмірі 1000,00 грн.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша та друга статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Встановлено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Шарнопільський В.Л. у ході апеляційного розгляду подавав відзив на апеляційну скаргу, додаткові пояснення, та брав участь у одному судовому засіданні 04 червня 2024 року, яке тривало приблизно 40 хвилин.
З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на їх виконання, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В.Л. підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції.
Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 367, 368, 389-391 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В`ячеслава Леонідовича - задовольнити частково.
Постановити у цивільній справі №278/5026/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ додаткову постанову.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.
Головуючий Судді