ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Суми

Справа №590/1440/23

Номер провадження 22-ц/816/1370/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради,

заінтересована особа ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 26 березня 2024 року, у складі судді Сатарової О.В., присяжних: Баннік М.В., Шершак В.Б., ухвалене у м. Ямпіль,

в с т а н о в и в :

08 грудня 2023 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення над ним опікуна ОСОБА_1 . Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства у зв`язку із психічним захворюванням, 22 серпня 2008 року йому встановлена 1-ша група інвалідності. ОСОБА_2 є пасинком ОСОБА_1 , який має можливість дбати про нього, забезпечити необхідним доглядом та лікуванням. Повнолітні члени сім`ї не заперечують проти призначення його опікуном над ОСОБА_2 .

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 26 березня 2024 року заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради задоволено частково.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визно недієздатним.

Відмовлено у задоволені подання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради про призначення опікуном ОСОБА_2 його вітчима ОСОБА_1 .

Визначено строк дії рішення про ОСОБА_2 недієзатним, ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном два роки від дня набрання ним законної сили.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Роз`яснено заявникові, що відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Судові витрати щодо проведення експертизи в сумі 4538 грн 52 коп. віднесено на рахунок держави, реквізити для сплати: ДУ «ІСП МОЗУ», , МФО: 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва, UA1007077, призначення платежу «за проведення експертизи ОСОБА_2 (цивільна справа №590/1440/23) у Сумській філії СПЕ ДУ «ІСП МОЗУ», експерт ОСОБА_3 , висновок №126 від 16.02.2024.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради про призначення його опікуном ОСОБА_2 , та прийняти нову постанову, якою призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном визнаного недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 , який рішенням суду визнаний недієздатним та над ним не встановлена опіка, є його пасинком. Не погоджуючись з висновком суду про недоведеність неможливості матері недійєздатного ОСОБА_2 ОСОБА_4 , виконувати обов`язки опікуна відносно сина, посилається на її вік, поганий стан здоров`я, що потребує систематичного звернення за медичною допомогою, її постійну зайнятість доглядом за другим сином, що є особою з інвалідністю 1-ї групи, перебуває у безпорадному стані та потребує постійного догляду. Крім того, постійного догляду та побутової допомоги в силу віку та стану здоров`я, з боку ОСОБА_4 потребує її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою з інвалідністю 3-ї групи.

Належними доказами підтверджено та визнано судом, що він мешкає однією сім`єю із ОСОБА_2 і метою його призначення опікуном є забезпечення прав недієздатного ОСОБА_2 . Доводить відсутність будь-яких обставин, що унеможливлюють призначення його опікуном ОСОБА_2 .

Заперечуючи висновок суду про намір у такий спосіб уникнути мобілізації, вказує про відсутність умислу на створення штучних умов для відстрочки від мобілізації.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу розглядати без його участі.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради також подана заява про розгляд справи без участі представника територіальної громади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Качан Н.Ф., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Вуктил Респуліки Комі, є громадянином України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 7).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААА № 940871 від 05 вересня 2018 року, пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 має інвалідність з дитинства першої Б групи, інвалідність встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 6, 8).

Відповідно до довідки КНП «Ямпільська лікарня» Ямпільської селищної ради від 10 листопада 2023 року, ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 1993 року, ДЗ: шизофренія, параноїдна форма інший тип, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом (а.с.9).

Відповідно до довідки КНП «Ямпільська лікарня» Ямпільської селищної ради від 10 листопада 2023 року ОСОБА_2 не звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога (а.с.10).

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради із заявою про призначення його опікуном над пасинком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно паспортних даних місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до довідки ЛКК № 134 від 07 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не перебуває на «Д» обліку у лікаря КНП «Дружбівський ЦПМСД», здоровий (а.с.14).

Відповідно до довідки КНП «Ямпільська лікарня» Ямпільської селищної ради від 17 листопада 2023 року, ОСОБА_1 до лікаря- нарколога, лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався (а.с.15).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрували шлюб 15.11.2023 року, актовий запис № 62, прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 », дружини « ОСОБА_8 » (а.с. 17).

Відповідно до акта депутата Дружбівської міської ради від 17 листопада 2023 ОСОБА_1 з 07 серпня 2005 року спільно проживає з ОСОБА_4 та її дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , діти є інвалідами і потребують стороннього догляду (а.с. 18).

Рішенням Дружбівської міської ради № 51 від 30 листопада 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_1 над його пасинком ОСОБА_2 (а.с. 19).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради визнано доцільним призначення опікуном ОСОБА_1 над пасинком ОСОБА_2 (а.с. 20).

Орган опіки та піклування Дружбівської міської ради подав суду подання, яке датовано 06 грудня 2023 року № 02-14/3214, у якому просить призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання його судом недієздатним (а.с.22).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 126 від 16 лютого 2024 року (а.с. 45-47):

1. ОСОБА_2 на даний час виявляє ознаки деменції в наслідок хвороби Фара.

2. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

3. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не може давати пояснення в судовому засіданні.

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні подання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради про призначення опікуном недієздатного ОСОБА_2 його вітчима ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України не підтверджено належними та допустимими доказами неможливості його матері ОСОБА_4 виконувати опікунські обов`язки щодо сина, тому призначення опікуном ОСОБА_1 є недоцільним і з його боку є способом ухилення від мобілізації під час дії в країні воєнного стану.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частина друга зазначеної статті передбачає, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абз. 3 підп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно з ст. 58 ЦК України над фізичними особами, які визнанні недієздатними, встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування .

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклувальника або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Наданими доказами підтверджується, що згідно положень ст.ст. 41, 60, 63 ЦК України наявні підстави для встановлення над недієздатним ОСОБА_2 опіки і призначення опікуна.

Аналізуючи норми ЦК України так ЦПК України щодо даного питанні, слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

У справі, що переглядається, встановлено, що поданням Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради № 02-14/3214 від 06 грудня 2023 року визначено за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням Виконавчого комітету Дружбівської міської ради №51 від 30 листопада 2023 року, рекомендовано при розгляді подання про призначення опікуна врахувати кандидатуру вітчима недієздатного ОСОБА_2 ОСОБА_1 , при цьому ніяк не обґрунтовано доцільність призначення саме його, а також нез`ясовано, чи склалися між заявником та його пасинком особисті приязні взаємини, чи є у нього інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна.

Окрім того, у поданні відсутня інформація про неможливість виконання матір`ю недієздатного ОСОБА_4 , яка проживає з сином, повноважень його опікуна.

Також, враховуючи факт реєстрації місця проживання заінтересованої особи ОСОБА_1 за адресою відмінною від адреси місця проживання недієздатного ОСОБА_2 , не зазначено про обставини їх спільного проживання та можливість здійснювати фактичне опікунство над недієздатним, який відповідно до медичних рекомендацій, за висновком судово-психіатричної експертизи № 126 від 16 лютого 2024 року не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, колегія суддів зауважує, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Однак, подання органу опіки містить виключно висновок про необхідність призначення саме ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , без жодних мотивів доцільності призначення саме цієї особи опікуном недієздатного пасинка та без достатньої аргументації такого висновку, тому він обґрунтовано не прийнятий судом.

Проаналізувавши вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає подання органу опіки та піклування про встановлення опіки і призначення саме ОСОБА_1 опікуном над його пасинком, не доведеним, та таким що протирічить інтересам недієздатного.

Також, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном, найімовірніше, базується на особистих мотивах в отриманні статусу опікуна недієздатної особи (призовний вік, оголошена мобілізація через військовий стан в країні).

Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Підтвердженням того, що вимоги не базуються на дійсному бажанні заявника здійснювати обов`язки опікуна, на переконання суду, є й те, що недієздатний ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб 15 листопада 2023 року, а вже 16 листопада 2023 року звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради із заявою про призначення його опікуном над пасинком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 17, ).

На переконання суду, конституційний обов`язок боронити незалежність та територіальну цілісність України, має перевагу над бажанням заявника призовного віку бути опікуном недієздатної особи за обставин існування інших членів сім`ї, які можуть бути опікунами.

Посилання апелянта на те, що він згідно наказу Міністерства оборони України від 09 червня 2006 року знятий з військового обліку не спростовують висновків суду, оскільки останній не надав доказів, що він оновив дані у відповідному ТЦК та має відстрочку від призову на військову службу чи взагалі не підлягає призову під час мобілізації.

За встановлених обставин та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені подання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дружбівської міської ради про призначення опікуном ОСОБА_2 його вітчима ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не приймає до уваги подані з апеляційною скаргою докази звернення ОСОБА_4 в медичні установи, наявності у неї батька та іншого сина особи з інвалідністю 1-ї групи, як докази її неможливості здійснювати обов`язки опікуна щодо визнаного недієздатним сина ОСОБА_2 , оскільки такі докази не подавалися до суду першої інстанції і, відповідно, не були предметом дослідження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суду та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як положення ст. 43 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції у суді першої інстанції.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

ОСОБА_1 не навів існування виняткового випадку та не довів обставин щодо об`єктивної неможливості подання до суду першої інстанції доказів, доданих до апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційний суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Керуючись ст.ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 26 березня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов