Справа № 148/1413/24
Провадження №2/148/566/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

27 вересня 2024 року м. Тульчин Вінницька область

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»(надалі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2019 є власником газифікованого об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та у період з вересня 2022 по травень 2024 було спожито природній газ на загальну суму 140111,60 грн.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», 14.07.2022 ЕІС-код 56ХМ02А74356933S газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було включено до реєстру споживачів Товариства, як постачальника «останньої надії» та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, з 14.07.2022 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ № 119/4.2.1-5756-2024/920001333 від 05.02.2024 в сумі 100327,15 грн (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась не задоволеною відповідачем, заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано та борг не сплачено.

Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує.

За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 140111,60 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить судове засідання провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №362013147 від 16.01.2024, ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-1448 від 11.09.2019 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15, 16).

Відповідно до фінансового стану за рахунком № НОМЕР_1 , за об`єктом, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в період з вересня 2022 року по травень 2024 року (включно), спожито природний газ на загальну суму 140111,60 грн, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем (а.с. 8).

Згідно Вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ № 119/4.2.1-5756-2024/920001333 від 05.02.2024, позивач надсилав відповідачу на адресу АДРЕСА_1 , вимогу про сплату заборгованості в розмірі 100327,15 грн, та вказали, що у разі несплати заборгованості у 7-денний строк, з моменту отримання вимоги, позивач має право звернутися до суду для захисту свого права (а.с. 14).

Між тим, належних доказів отримання даної вимоги відповідачем матеріали справи не містять.

Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015за №1382/27827(надалі Правила постачання) та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом шести місяців після його припинення або скасування постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України без проведення конкурсу.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

На умовах Договору, Позивач постачав природний газ, а Відповідач отримував його та використовував для власних потреб.

Згідно п.2 ч.2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач газу зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п.32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Згідно п.1.3. Типового договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Згідно підпункту 1 п.5.2. Типового договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору.

Тобто споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги з постачання природного газу не сплачує, він тим самим порушує ст. 526 ЦК України та п. 5.2 Типового договору, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від сплати послуг за користування природним газом, внаслідок чого порушує свої зобов`язання за договором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо сплати послуг з постачання природного газу.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с. 1, 2).

На підставі викладеного, керуючись п.2, 32 розділу ІІІ Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, ст. 5, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.13 Закону України "Про ринок природного газу", ст. 509, 525, 526, 629, 901, 903 ЦК України, ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ст.263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з вересня 2022 року по травень 2024 року у розмірі 140111,60 грн (сто сорок тисяч сто одинадцять гривень шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, судові витрати з оплати судового збору в сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: