Справа №263/3421/16
Провадження № 2-в/201/68/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 263/3421/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 263/3421/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Демидової С.О. від 11 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлено за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За правилами ст. 493 ЦПК України, розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

З огляду на зазначене, судом призначено судове засідання, викликано сторони та запропоновано надати суду всю наявну інформацію, матеріали і докази, які збереглися у них у оригіналах та копіях для можливості відновлення провадження у справі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені строки розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року №3262-IV«Про доступ досудових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз. 4 п.3 цього Порядку, електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні:

Ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 березня 2016 року про відкриття провадження,

Ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 травня 2016 року про забезпечення позову,

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 липня 2017 року.

Відповідно до даних АСДС Жовтневого районного суду м. Маріуполя, в обліково статистичній картці на справу наявна інформація про винесення рішення07 липня 2017 року, окрім того відповідно до даних обліково - статистично картки на зазначену справу встановлено, що по вказаній справі було виготовлено три виконавчі листи, але інформація про видачу останніх відсутня. В АСДС Жовтневого районного суду м. Маріуполя також міститься інформація про те , що 16 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя повернувся один виконавчий лист з відміткою про виконання , але невідомо по якому саме виконавчому листу було виконано рішення суду. Будь-які матеріали судової справи, як і сама судова справа, від Жовтневого районного суду м. Маріуполя після розгляду не були передані Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Відтак повний зміст рішень суду по справі може бути встановлений судом.

Відповідно до ч.1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Зважаючи на те, що відновлення втраченого судового провадження по справі № 519/642/12 необхідно для подальшого виконання рішення суду та беручи до уваги все вищевикладене, суд вважає, за можливе відновити втрачене провадження в частині ухвал та повного тексту рішення суду.

Керуючись ст. ст. 491-494 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 263/3421/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у об`ємі наступних документів:

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 березня 2016 року в такій редакції:

263/3421/16-ц

2/263/1170/2016

УХВАЛА

про відкриття провадження та призначення справи до розгляду

22 березня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

По справі витребувані документи та письмові докази, вирішено питання про склад осіб, які беруть участь у справі, визначені факти, які необхідно встановити для вирішення спору у судовому засіданні, тому попереднє судове засідання не є необхідним.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 7 ст. 130, ст. 156 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.04.2016 року на 13-30 год., у приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя за адресою: місто Маріуполь, проспект Металургів, 31.

Додатково роз`яснити сторонам, що усі докази, які вони можуть та бажають надати суду, вони мають право подати суду до початку розгляду справи по суті, оскільки обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень проти них лежить на сторонах.

Відповідач в цей же строк може подати суду письмові заперечення на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Роз`яснити право відповідача на пред`явлення зустрічного позову до початку розгляду справи по суті.

Суддя Л.Г. Шатілова

Вважати встановленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2016 року в такій редакції

Справа № 263/3421/16-ц

Провадження № 2/263/1170/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Жовтневий районний суду м. Маріуполя у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявила клопотання про забезпечення позову, в якому просила суд накласти арешт на транспортний засіб: «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з того, що незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому у разі його задоволення, суд вважає за доцільне вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб: «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію даної ухвали направити до Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Маріуполя № 2 Донецької області (87500, м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 145), для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Л.Г. Шатілова

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 липня 2017 року в такій редакції:

Справа № 263/3421/16-ц

Провадження № 2/263/42/2017

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю представника позивачки ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2016 року о 16-20 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вулиць Георгіївської та Грецької в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, наближаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під її керуванням, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3б та п.16.1 Правил дорожнього руху України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті вищевказаної ДТП був пошкоджений її автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак НОМЕР_1 . Вартість спричиненої їй шкоди підтверджується звітом експерта - автотоварознавця №24 від 22.02.2016р. та складає 206228,91 грн., тобто суму ринкової вартості автомобіля до моменту ДТП, оскільки вартість його відновлюваного ремонту є більшою. Також, просить стягнути вартість послуг експерта-автотоварознавця в розмірі 1200,00 грн. та за послуги евакуатора у сумі 700 грн. Крім того, діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, що полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, відсутність якого спричиняє їй певні незручності та порушує нормальний уклад її життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000,00 гривень, яку також просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2634,69 гривень.

08.07.2016 року ОСОБА_1 надала суду заяву про зміну позовних вимог, в якій вказала, що ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» відшкодувала їй матеріальну шкоду в розмірі 49000,00 гривень, тому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 159348,91 грн. /а.с.151/

Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив повністю відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що 07.06.2016 року ОСОБА_1 була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн. на підставі договору обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /7160447, укладеного 19.01.2016 р. між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 . Справу просив розглянути без його участі. /а.с.10,123-141/

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 21.01.2016 року о 16-20 год., водій ОСОБА_2 , керуючи, належним йому на праві власності, автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вулиць Георгіївської та Грецької в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, наближаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак - НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він порушив вимоги п.2.3б та п.16.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с.9/.

Згідно зі звітом № 24 від 22.02.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок ДТП становить 206 448,91 грн. За виконання вищевказаного звіту ОСОБА_1 було сплачено 1200 грн. /а.с.11-20/. Крім того, водієм транспортного засобу «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- НОМЕР_2 , було додатково сплачено 720,00 грн. за доставляння ТЗ на вул. Енгельса за допомогою евакуатора /а.с.19/.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №212 від 30.11.2016р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- НОМЕР_2 становить 212 124,51 грн., дійсна ринкова вартість вищевказаного автомобіля на дату оцінки-21.01.2016р. в стані до ДТП, могла становити 205 749,00 гривень /а.с. 187-200/.

07.06.2016 року ОСОБА_1 була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн., на підставі договору обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /7160447, укладеного 19.01.2016р. між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 /а.с.10,125-140/.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 31.08.2016 р. продала автомобіль «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- НОМЕР_2 ОСОБА_5 за 50 000,00 грн. /а.с.230/

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При визначенні розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці, суд керується висновком судової автотоварознавчої експертизи №212 від 30.11.2016р., згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- НОМЕР_2 становить 212 124,51 грн., дійсна ринкова вартість вищевказаного автомобіля на дату оцінки-21.01.2016р. в стані до ДТП, могла становить 205 749,00 гривень /а.с. 187-200/. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля на дату оцінки -21.01.2016р., суд виходить з ринкової вартості автомобіля на дату оцінки -21.01.2016р.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 106 749,00 грн. (205749,00 грн.- 49000,00 грн./страхове відшкодування/ - 50000,00 грн. /вартість автомобіля згідно договору купівлі-продажу/) в рахунок стягнення не відшкодованої частини суми виплаченого страхового відшкодування, витрат по оплаті послуг з евакуації автомобіля в розмірі 700 грн., витрат за послуги експерта-автотоварознавця за проведення оцінки автомобіля в розмірі 1200 грн., а також франшизи в розмірі 1000,00 грн., а всього 109649,00 гривень.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Беручи до уваги, що неправомірними діями відповідача, позивачці ОСОБА_6 була завдана також моральна шкода, яка полягає у зміні нормального ритму її життя через пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на її користь суми моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині також частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Після уточнення позовних вимог, до відповідача було висунуто вимогу майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 159348,91 гривень та вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень, у зв`язку з чим по даній справі має бути сплачено судовий збір у розмірі 2144,20 гривень (1593,00 гривень за вимоги матеріального характеру та 551,20 гривень за вимоги про стягнення моральної шкоди).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається.

Беручи до уваги, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2634,69 гривень, сума судового збору в розмірі 490,49 гривень (сплачена в більшому розмірі, ніж встановлено законом) підлягає поверненню позивачці.

Крім того, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1319,65 гривень (позовні вимоги майнового характеру підлягають задоволенню на: 109649,00 гривень ?100% : 159348,91 гривень = 69 % ціни позову, що становить 1099,17 гривень /1593,00?67 % : 100%/) + (позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню на: 2000,00 гривень ?100% : 5000,00 гривень = 40 % ціни позову, що становить 220,48 гривень /551,20?40 %: 100%/).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 109649,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 2000,00 гривень, а всього 111649 гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1319 гривень 65 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений нею 21.03.2016 року квитанцією № 0.0.524514828.1 у Маріупольській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на розрахунковий рахунок на рахунок: 0052; одержувач Маріуп. УК/Жовтнев р-н/22030101 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя); код ЕДРПОУ 37989721; банк ГУ ДКСУ у Донецькій обл.; МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 49 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Г. Шатілова

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.О. Демидова