Справа №745/756/24
Провадження №2/745/249/2024
Р І Ш Е Н Н Я
15.10.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області від 23.10.2004 року. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2024 року і до досягнення повноліття. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/ 6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання 30.06.2026 року. Позов мотивований тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , 1984 р.н., починаючи з 2004 року. Шлюб був зареєстрований 23 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області. Із 2019 року шлюбне життя не складалося, так як відповідач із цього часу проживає з іншою жінкою. За таких обставин вона вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спір про майно між ними на даний час відсутній. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою, виданою 09.08.2024 року директором навчально-наукового інституту механічної інженерії технологій та транспорту Національного університету «Чернігівська політехніка», ОСОБА_4 навчається на 3 курсі даного учбового закладу з 01.09.2022 року. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається повне підтримання всіх позовних вимог. Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи положення ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народженя серії НОМЕР_2 від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 8); та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , (а.с. 9). Згідно з копію довідки від 09.08.2024 №800-23/125 Національного університету «Чернігівська політехніка» ОСОБА_4 навчається на 3 курсі даного учбового закладу з 01.09.2022 по 30.06.2026, (а.с. 10). Відповідно до ст. 83 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 199 СК України та роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх на час навчання до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У відповідності до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитей не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дана позиція суду повністю узгоджується з положеннями Конвенції про права дитини від 20.02.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 якої держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе шлюб між сторонами в справі розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, а також стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в частині стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Керуючись ст.ст. 180-184, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 . Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя О.М.Даньков