Номер провадження 2/725/2223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про залишення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про залишення місця проживання дитини з батьком та встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається в позовній заяві, що він із відповідачкою перебували у шлюбі та проживали однією сім`єю. В шлюбі у них народилася дитина. Зауважує, що їх спільне життя не склалося та після припинення фактичних сімейних відносин дитина постіно проживає із ним, яку він самостіно виховує та утримує, а саме з 2019 року. Між ним та відповідачем шлюб розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.11.2019 року. Мама дитини (відповідач) фактично участі у вихованні дитини не приймає. Стверджує, що метою встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, необхідно позивачу для захисту прав та інтересів дитини. У зв`язку з вищевикладеним, просить залишити місце проживання дитини з ним та встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання та утримання ним дитини.

Позивач позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач по справі не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

Судом втановлено, що у сторін по справі від шлюбних відносин народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.11.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.6/.

Позивач стверджує, а відповідач підтверджує, що ОСОБА_1 разом із дитиною тривалий час проживають окремо від відповідача /а.с.3,5,8/. Окрім того, позивач повністю опікується дитиною, самостійно її виховує та утримує, без участі матері/відповідачки /а.с.15-17/. Має можливість фінансово забезпечувати себе та утримувати дитину /а.с.12-13/. Позивач станом на 19.10.2024 року відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні /а.с.11/.

Сторони по справі досягли взаємної згоди щодо участі у вихованні та визначення місця проживання дитини з укладенням договору між батьками від 02.10.2024 р. /а.с.9-10/.

Свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стверджують, що позивач прожживає разом із своєю малолітньою дитиною, окремо від відповідача. Також вказують, що останній самостіно виховує та утримує свою дитину, без участі матері /а.с.20-23/ .

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 та у постанові №339/143/20 від 22 грудня 2021 року Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 109, 110, 180, 181,182, 183, 272 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на самостійне виховання, утримання та проживання разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко