Рішення

Іменем України

14 жовтня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 578/379/24

провадження № 2/578/177/24

Краснопільський районний суду Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу Єдиний унікальний номер судової справи 578/379/24

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» /скорочене найменування юридичної особи - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»/, керівник ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

предмет позову: про стягнення заборгованості

та установив:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом (вх № 1337) до ОСОБА_2 /далі за текстом ОСОБА_2 , позичальник/ про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту № 5120410 від 12.06.2021, відповідач отримав визначену суму коштів. Проте відповідач не виконав умови договору, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Враховуючи принцин розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 120 554,00 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 98 554,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 2 000,00 грн заборгованість з комісії, а також 3028,00 грн судового збору та 25 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відомості про рух справи у суді

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 578/379/24 та визначено до розгляду головуючому судді Косар Алевтині Іванівні.

30.04.2024 у порядку частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК/ з метою визначення підсудності цивільної справи судом здійснені процесуальні дії щодо встановлення місця проживання відповідача.

01 травня 2024 року Ухвалою Краснопільський районний суд Сумської області /далі суд/ прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.У такому випадку судове засідання не проводиться.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслав учасникам справи. Відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслав копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Аргументи сторін

Сторони повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

У позовній заяві Позивач просить розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідач не подав Заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відгук.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12.06.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» /далі - ТОВ «МІЛОАН», первісний кредитор/ та ОСОБА_2 укладено Договір про споживчий кредит № 5120410, згідно умов якого ОСОБА_2 надано кредит в сумі 20 000,00 грн строком на 30 днів до 12.07.2021, із стандартною процентною ставкою:7 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора та відправлено на номер мобільного телефону відповідача /ас 5-12/.

16.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» /далі -ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»/ укладено Договір факторингу № 16-12/2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 5120410 від 12.06.2021, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 /ас 16-18/.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16/12-2021-43 від 16.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 89 500,00 грн /ас 22/.

10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 5120410 від 12.06.2021, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 /ас 23 - 25/.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 159 500,00 грн /ас 28/.

Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим у ОСОБА_2 виникла заборгованість, яка станом на 8.04.2024 становить 159 500,00 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 137 500,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість з комісії 2 000,00 грн.

Проте, враховуючи принцин розумності, співмірності і пропорційності, позивч просить стягнути заборгованість у розмірі 120 554,00 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 98 554,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 2 000,00 грн заборгованість з комісії, а також 3028,00 грн судового збору та 25 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Мотивувальна частина

Позиція Суду

Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до норм статей 12, 13, 81 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд доходить висновку, що позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); (в) факторингу (глава 73 ЦК) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України /далі ЦК/, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до приписів стст. 514 та 516 ЦК, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до частини першої статті 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості.

Таким чином, встановивши, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про споживчий кредит в обумовлені договором строки, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №5120410 від 12.06.2021 у розмірі 120 554,00 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 98 554,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 2 000,00 грн заборгованість з комісії.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частиною першою статті 141 ЦПК встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 133 ЦПК, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За частиною восьмою статті 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №742/2585/19.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суду було надано:

- договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», який містить деталізацію щодо характеру правової допомоги, яку адвокатське об`єднання надаватиме клієнтові (п.2.1 договору). У п.4 договору регламентовано порядок здійснення розрахунків. До договору також долучено прайс-лист адвокатського об`єднання із зазначенням вартості кожної з послуг;

- платіжну інструкцію № від 15.03.2024 про перерахунок оплати за надання правової допомоги згідно договіру №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги в сумі 75 000,00 грн;

- заявку на надання юридичної допомоги №293 від 01.03.2024 безпосередньо щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 . У розрахунок вартості наданої допомоги включено: надання усної консультації з вивченням документів 4 000,00 грн (2 год. часу, п.1.2 прайсу), підготовка пропозицій 6 000,00 грн (3 год. часу, п.3.13 прайсу) та складання позовної заяви - 15 000,00 грн (5 год. часу, п.3.1 прайсу).

Виходячи із положень частини третьої статті 141 ЦПК, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатським об`єднанням роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн є завищеними. При визначенні розмір правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню, суд також враховує, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором у справі незначної складності, типовій, яка розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні. Окрім цього, суд веснує, що підписувався позов та надсилався до суду позивачем (його директором) самостійно, правова позиція ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи, правом на участь в судових засіданнях представник позивача не скористався.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 25 000,00 грн, є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати в розмірі 10 500,00 грн (з яких: 3 000,00 грн - за надання усної консультації з вивченням документів з розрахунку погодинної ціни роботи, 7 500,00 грн - складання позову з розрахунку погодинної ціни роботи, що не нижче вартості послуг, вказаних у прайс-листі адвокатського об`єднання). Факт надання послуги з підготовки пропозицій є недоведеним жодними доказами, а тому підстави для компенсації таких витрат у даному випадку відсутні.

Керуючись стст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Ухвалив:

Задовольнити позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133, Україна) заборгованість за кредитним договором № 5120410 від 12.06.2021 у розмірі 120 554 (сто двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133, Україна) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133, Україна) в рахунок відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» , місцезнаходження юридичної особи: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133, Україна.

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_1 , Україна.

Суддя А. І. Косар