Справа №621/2845/22
Провадження №2/621/51/24
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2024 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Девятерикової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

Представник позивача у судовому засіданні заявила клопотання про призначення по справі судової психологічної експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що з метою повного, об`єктивного розгляду справи щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 необхідно призначити судову психологічну експертизу для з`ясування індивідуально-психологічних особливостей дитини та батьків, встановлення психологічної схильності дитини з кожним із батьків, визначення найбільш сприятливих умов для розвитку дитини. Посилаючись на принципи змагальності, рівності, диспозитивності сторін, з метою об`єктивного вирішення справи те, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме в галузі дитячої психології, просить суд призначити у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам психологам ХНІЇСЕ ім. Н.С. Бокаріуса та на вирішення якої поставити питання:

1.Які індивідуально-психологічні особливості має батько/мати?

2.Який характер виховної поведінки батька/матері по відношенню до дитини?

3.Які індивідуально-психологічні особливості має дитина?

4. Який психоемоційний стан малолітньої дитини на даний час? З чим саме пов`язані його актуальні емоційні переживання?

5. Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

6. Ч и відмічаються ознаки негативного впливу на психологічний розвиток дитини на даний час, в чому саме вони проявляються ?

7. Яке ставлення до батька/матері? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

8. Чи впливає емоційний стан, психологічний розвиток дитини поява в 2023 році у матері нового чоловіка, шлюб з яким зареєстрований та який проживає разом з ними?

9.Яке ставлення дитини до нового чоловіка матері у т.ч. щодо виховної поведінки цього чоловіка, військовослужбовця ЗСУ, потребуючого реабілітації відносно дитини?

10.Які відкриті та приховані побажання дитини щодо місця проживання з кожним із батьків?

Відповідачка не заперечувала проти призначення еспертизи.

Суд, віслухавши позивача, представника позивача, відповідача, приходить до наступного висновку.

При виршенні цього питання необхідним є врахування конвенційних положень про те, що процесуальні зобов`язання, передбачені ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про право на повагу до приватного і сімейного життя також включають гарантування того, щоб батьки були спроможні навести свої аргументи.

Ці зобов`язання вимагають аби висновки національних судів грунтувались на належній фактологічній базі і не були свавільними чи нерозумними (рішення Wetjen і інші проти Німеччини від 25.03.2010 року, п.п.84,81).

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України це право дитини конкретизовано, зокрема у статті 171 СК України, яка регулює врахування думки дитини при вирішенні питань, які стосуються її життя.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Судом установлено, що предметом спірних правовідносин є визначення місця проживання малолітньої дитини з одним із батьків.

У справах, що виникають із спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Досить часто один з батьків, який прагне сумісного проживання дитини поряд з ним, отримує висновок Ради опіки та піклування, якій він вважає несправедливим. Існує практика применшення важливості батька у вихованні дітей та огульне залишення дитини з матір`ю без досконалого дослідження психологічних умов кожного окремого випадку. Непоодинокими є висновки невідомих психологів-фахівців, які рекомендують і зовсім виключити одного з батьків із процесу виховання дитини, знов-таки без наявності відповідного обґрунтування. При цьому, обмеження дитини у спілкуванні з будь-ким з батьків може використовуватися тільки за наявності їх вкрай негативних характеристик (наркотична, чи інша залежність, фізична агресія тощо).

Через складність і неповторності кожної окремо взятої сімейної системи і унікальності існуючих в ній батьківсько-дитячих відносин, суду вкрай важко зробити об`єктивний висновок про те, який з батьків буде краще, ближче, безпечніше і комфортніше для спільного проживання з дитиною. Кваліфікація психологів-фахівців, які не мають атестації судових експертів, найчастіше не дозволяє їм зробити висновок відповідно до існуючих вимог, встановлених МЮ України, що, в свою чергу, суттєво знижує вагомість цих висновків у суді.

У таких умовах саме психологічна експертиза постає необхідним обґрунтуванням забезпечення найкращих інтересів дитини та способом встановлення найліпших психологічних умов її проживання з одним із батьків.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом, а статтею 76 цього ж Кодексу визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що встановлюються такими засобами, як і висновки експертів.

Суд, вважає, що для забезпечення сторонам рівних можливостей щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, клопотання позивача про призначення повторної судово-психологічної експертизи слід задовольнити, зазначаючи, що висновок експерта у даній категорії справи є одним із доказів, якому надається відповідна оцінка поряд з іншими доказами, наданими сторонами.

Питання, які поставлені заявником на вирішення експертів, має доказове значення у даній справі і потребує спеціальних знань.

Відомості, які позивач прагне з`ясувати в результаті проведення судово-психологічної експертизи, відносяться до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Крім того призначення експертизи зумовлено тим, що відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, а також те, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи необхідні спеціальні знання в галузі дитячої психології, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та його представника та призначити у справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам ХНІЇСЕ ім. Н.С. Бокаріуса .

Суд вважає за необхідне звернути увагу осіб, які беруть участь у справі на те, що згідно із ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Так, як для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 247, 252, 259-261, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача про призначення судово-психологічної експертиза у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Призначити в цивільній справі № 621/2845/22 (провадження № 2/621/241/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визначення місця проживання дитини судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам ХНІЇСЕ ім. Н.С. Бокаріуса (адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Золочівська, 8А).

На вирішення експертів поставити питання:

1.Які індивідуально-психологічні особливості має батько/мати?

2.Який характер виховної поведінки батька/матері по відношенню до дитини?

3.Які індивідуально-психологічні особливості має дитина?

4. Який психоемоційний стан малолітньої дитини на даний час? З чим саме пов`язані його актуальні емоційні переживання?

5. Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

6. Ч и відмічаються ознаки негативного впливу на психологічний розвиток дитини на даний час, в чому саме вони проявляються ?

7. Яке ставлення до батька/матері? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

8. Чи впливає емоційний стан, психологічний розвиток дитини поява в 2023 році у матері нового чоловіка, шлюб з яким зареєстрований та який проживає разом з ними?

9.Яке ставлення дитини до нового чоловіка матері у т.ч. щодо виховної поведінки цього чоловіка, військовослужбовця ЗСУ, потребуючого реабілітації відносно дитини?

10.Які відкриті та приховані побажання дитини щодо місця проживання з кожним із батьків?

Витрати по оплаті судової психологічної експертизи покласти на позивача - ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до ст.109 Цивільного процесуального кодексу України та наслідки несплати вартості проведення судової експертизи відповідно до ч. 3 ст. 135 Цивільного процесуального кодексу України.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Надати експертам ХНІЇСЕ ім. Н.С. Бокаріуса для проведення судової психологічної експертизи матеріали цивільної справи № 621/2845/22 (провадження № 2/ 621/241/23).

Провадження в цивільній справі № 621/2845/22 (провадження № 2/ 621/241/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про визначення місця проживання дитини зупинити до отримання висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Шахова