Провадження № 22-ц/801/446/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 рокуСправа № 127/33126/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року, ухвалене суддею Федчишеним С.А. в м. Вінниці, повне рішення складено 12 грудня 2023 року, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості в загальному розмірі 75 200 грн:

- за кредитним договором №295642660 в розмірі 63 140 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 22 000 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 41 140 грн;

- за кредитним договором №00-2057175 в розмірі 12 060 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 500 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 7 560 грн;

- понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.11.2020 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №295642660.

При цьому, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнтом) та ТОВ «Таліон плюс» (фактором) укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників №118 від 26.01.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 295642660.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 63 140,00 грн, з яких: 22 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 41 140 грн - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 295642660 становить 63 140 грн.

Крім того, 27.11.2020 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-2057175. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

22.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай гроші» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належне ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2022 до договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 060 грн, з яких: 4 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 560 грн - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-2057175 становить 12 060 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Договором позики №295642660 в розмірі 63 140,00 грн., з яких: 22 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 41 140,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Договором позики №00-2057175 в розмірі 12 060,00 грн, з яких: 4 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7560,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 2 684 у відшкодування витрат із сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

У скарзі зазначає, що договори про надання позики не містять ознак кредитного договору. Надані копії договорів, а також графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять його підпису. Доказів перерахування кредитних коштів на його рахунок суду не надано. Позивач посилається на Правила надання грошових коштів, але матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами він ознайомлювався при укладенні договорів. Що стосується заборгованості за кредитом в розмірі 63 140 грн, то позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, а відтак вказана сума не ґрунтується на умовах договору. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, однак, таких документів надано не було. Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Матеріали спари не містять доказів направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, а також у додаткових поясненнях ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить за результатами розгляду його апеляційної скарги скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 не було погашено заборгованості за договором позики №295642660 в розмірі 63 140 грн та за договором позики №00-2057175 в розмірі 12 060 грн, що порушує права позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23.11.2020 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №295642660, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 або п.1.5 цього договору.

У п.1.2 договору зазначено, що він надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

Відповідно до п. 1.3 договору, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин мі сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відстоків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (п.1.4 договору).

Згідно з п.1.5 договору, базова процента ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом, вказаного в п.1.2 договору, виключно а умови, якщо розмір базової процентної ставки більший, ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п.1.4 цього договору.

Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку, передбаченого п.1.2 цього договору, визначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.7 договору (а.с.7-8).

31.12.2020 між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони договору дійшли згоди викласти текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції (а.с.9-11).

20.11.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1 договору).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 63 140 грн, з яких: 22 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 41 140 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.14).

Крім того, 27.11.2020 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено договір №00-2057175 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 45 000 грн строком на 30 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит 27 грудня 2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п.1.3.1-1.3.3 цього договору (п.1.1-1.3 договору).

Процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,40 % в день (504% річних) стандартна процента ставка. Тип процентної ставки фіксована (п.1.4 договору) (а.с.20-21).

Також ОСОБА_1 , було підписано графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с.22-24).

22.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай гроші» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с.25-27).

Цього ж дня між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №22122022/2 (а.с.28).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 22.12.2022 до договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 060 грн, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 560 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.29).

Оскільки позичальник неналежно виконував зобов`язання за кредитними договорами, ТОВ ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із даним позовом про стягнення заборгованості за цими договорами в загальному розмірі 75 200 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 627 ЦК України зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У даній справі встановлено, що договір №00-2057175 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 27.11.2020 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20.

Також електронним підписом (електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора) підписані Графік платежів до договору №00-2057175 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 27.11.2020 та Паспорт споживчого кредиту.

А відтак, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності підпису ОСОБА_1 на кредитному договорі, графіку платежів та паспорті споживчого кредиту спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Всупереч умов укладеного кредитного договору №00-2057175 від 27.11.2020 зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором №00-2057175 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 27.11.2020 у загальному розмірі 12 060 грн, який не спростований ОСОБА_1 ..

Та обставина, що ОСОБА_1 не отримував від ТОВ «ФК «ЄАПБ» досудової вимоги про необхідність сплати заборгованості не позбавляє позивача на безпосереднє звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Що стосується заборгованості за договором №295642660, укладеного 23.11.2020 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то підстави для стягнення заборгованості за вказаним договором на користь позивача відсутні.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Кредитний договір №295642660 було укладено 23.11.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 після укладення між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Боржник має виконати умови договору кредиту та повернути кредитну заборгованість разом із передбаченими договором платежами саме на користь кредитора.

Доказів переходу до позивача права вимоги ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» щодо ОСОБА_1 не надано, і їх не могло бути через різні періоди укладення договорів: спочатку договір факторингу, а потім кредитний договір.

Крім того, позивачем не було надано самого договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у первісній його редакції, а надано лише додаткову угоду до цього договору від 31.12.2020.

За недоведеності переходу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», а відтак і до ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не довів свого права на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором від 23.11.2020, який укладений після відступлення прав вимог за кредитом.

А відтак, підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором №295642660 у загальному розмірі 63 140 грн не має, що залишено судом першої інстанції поза увагою.

За таких обставин, надавати оцінку доводам апеляційної скарги, які стосуються в основному договору №295642660, не має правового значення.

Згідно з п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором №295642660 від 23.11.2020 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за цією вимогою. У решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із ухваленням в частині нового рішення, підлягає зміні розподіл судових витрат, а саме з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 430 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (задоволено на 16%).

Також у зв`язку з частковим задоволенням вимог апеляційної скарги (задоволено на 84%), з ТОВ «ФК ЄАПБ» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 380 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Договором позики №295642660 в розмірі 63 140 гривень скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень до 430 (чотириста тридцять) гривень.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 380 (три тисячі триста вісімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк