Справа № 433/23/22
Провадження № 2-в/191/13/24
У Х В А Л А

іменем України

12 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувшизгідно вимог ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особа : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському району Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будько Ольга Миколаївна про відновлення втраченого судового провадження ( в порядку ст.ст.488-490 ЦПК України),-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадженняпо цивільній справі №433/23/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Киїївського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 10.02.2022 у справі № 433/23/22 позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 22.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером 199487, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» кредитної заборгованості в сумі 11 420,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 1 454, 00 грн., що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви та 227, 00 грн. грн.., що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 454, 00 грн. , що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви про забезпечення позову.

Водночас, опрацюванням інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що інформація щодо набрання рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 10.02.2022 законної сили відсутня по цей час. До того ж, згідно листа Синельніківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 № 01-06/66/2023 встановлено, що до останнього ні в паперовому, ні в електронному вигляді не надходила. Вказаний факт перешкоджає отриманню завіреної копії судового рішення та подальшого вирішення питань, пов`язаних зі зверненням судового рішення до виконання тощо.

Отже, метою відновлення втраченого судового провадження є одержання завіреної копії судового рішення та вирішення питань, пов`язаних зі зверненням судового рішення до виконання тощо.

Просить відновити втрачене судове провадження у справі № 433/23/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, в заяві зазначила про розгляд справи без її участі

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про що маються рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно ч.1 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги : частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК України сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність судових справ Троїцького районного суду Луганської області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (далі - Порядок).

Згідно з абз. 4 п. 2 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до п.п.12-14 Порядку суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п. 20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Відтак, шляхом здійснення повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідності до Закону України «Про доступ до судових рішень» вдалося можливим отримати відомості щодо рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06 листопада 2015 року у справі №433/23/22 щодо розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки в зазначеній системі таке рішення є фактично наявними.

З інформації наданої Дніпровським апеляційним судом від 23.04.2024 року вбачається, що згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду, цивільна справа №433/23/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з апеляційною скаргою на рішення Троїцького районного сулу Луганської області від 10.02.2022 року до Дніпровського апеляційного суду не надходила, в провадженні апеляційного суду не перебувала.

За приписами ч. 3 ст. 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені в судовому засіданні та наявність рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатніми даними для відновлення втраченого судового провадження в частині заочного рішення у справі №433/23/2, а відтак суд прийшов до висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в цій частині, а тому заяву необхідно задовольнити.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у матеріалах справи, та інші докази які були надані Синельниківському міськрайонному суду та досліджені Троїцьким районним судом Луганської області, та які суд вважає достатнім для відновлення втраченого провадження.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/23/22 Троїцького районного суду Луганської області, в частині рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особа : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському району Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будько Ольга Миколаївна про відновлення втраченого судового провадження ( в порядку ст.ст.488-490 ЦПК України), задовольнити в повному обсязі.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №433/23/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Киїївського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Будько О.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в частині рішення Троїцького районного суду Луганської області від 10 лютого 2022 року, згідно тексту якого:

«

Справа № 433/23/22

Провадження №2/433/162/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольга Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначено, що головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. 14.09.2021 у виконавчому провадженні №66611564 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Як вбачається з вказаної постанови, виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису від 22.06.2021 №199487, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість у розмірі 11420,00 грн. Вказана заборгованість виникла за кредитним договором №/Т/972133 від 10 серпня 2012 року, укладеним між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 . Жодного документу, крім документів по виконавчому провадженню, позивач не отримувала. Вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 199487 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» з позивача грошових коштів у загальній сумі 11420,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 11 січня 2022 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена, зупинене стягнення у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 22 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 199487, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» боргу в сумі 11420 гривень.

Позивач у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уповноваженого представника до суду не направили. Надіслали на адресу суду заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» на користь позивача 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви до суду та 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Третя особа - головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольга Миколаївна у судове засідання не з`явилась. Причина неявки суду не відома.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився. Причина неявки суду не відома.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 199487, згідно якого звернено стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № /Т/972133 від 10.08.2012 року, укладеним з ПАТ «АКТАБАНК». Сума заборгованості складає 11420,00 грн. (а.с.20).

На підставі вказаного виконавчого напису 25.08.2021 головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. було відкрито виконавче провадження № 66611564 (а.с.16).

14 вересня 2021 року головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.17).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про нотаріат» та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»).

Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчиняючи спірний виконавчий напис у справі що переглядається нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання ОСОБА_1 письмової вимоги про добровільне усунення порушень.

Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Глави 16 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак ТОВ «Фінпром маркет» не надано повідомлення про отримання ОСОБА_1 письмової вимоги, також не надано такого підтвердження і до суду, а тому підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості не має.

Суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання та 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, а 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову - підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 200, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольга Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 22 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером 199487, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» кредитної заборгованості в сумі 11420,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви та 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок, що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок, що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви та 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок, що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду.

Суддя О.І. Суський».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська