Справа № 953/9166/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про встановлення факту спільного проживання,

у с т а н о в и в:

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її сумісного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_2 у період часу з 27 березня 1982 року по 02 лютого 1994 рік та з 15 серпня 1994 року по 02 березня 2022 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на таке: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вирішує в порядку окремого провадження з урахуванням положень розділу IV ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 за № 5, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим Цивільним процесуальним кодексом України, так і вимогам щодо її змісту.

Положеннями ч. 1 ст. 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У заяві про встановлення юридичного факту місцем мешкання заявниці ОСОБА_1 зазначено адресу АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади м. Харкова, ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу, позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи.

Отже, будь-яких належних доказів на підтвердження проживання заявника у Київському районі міста Харкова суду не надано.

Заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за змістом і формою повинна відповідати ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фату, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Зазначена заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України з таких підстав.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Разом з тим у порушення вимог статті 318 ЦПК України заявниця ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначає, з якою метою їй необхідно встановити факт сумісного проживання з померлим ОСОБА_2 .

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Як вбачається зі змісту заяви, заявниця залучила у справі як заінтересовану особу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова.

Проте, заявниця, звертаючись з відповідною заявою? не просить встановити факт її перебування на утриманні особи, яка померла, тобто на утриманні ОСОБА_2 .

Відтак, заявниці необхідно виходити саме з вищевказаних положень та визначати належне коло заінтересованих осіб в рамках даної справи з урахуванням мети встановлення юридичного факту.

З огляду на викладене, заявниці слід зазначити мету встановлення юридичного факту та залежно від мети встановлення факту визначитися з колом суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 294, 318, 175, 177 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про встановлення факту спільного проживання - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, заява буде вважатись неподаною та разом із доданими до неї матеріалами буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Демченко