Номер провадження: 22-ц/813/3337/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Свяченої Ю.Б., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

До Приморського районного суду м. Одеси 11.08.2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , в подальшому прізвище відповідача було змінено на ОСОБА_6 , про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , перебували у шлюбі з 27.02.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №306 від 27.02.2018 року та видано Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 .

Станом на час розгляду даної справи сторони підтверджують, що шлюб між ними розірвано за власною згодою та на даний час існує лише спільне сумісне майно яке перебуває у ОСОБА_4 , щодо зазначеного майна необхідно вирішити питання про його поділ.

Після розлучення позивач і відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Позивач просить суд стягнути з позивачки компенсацію половини ринкової вартості автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3

Позивачем надано висновок судової автотоварознавчої експертизи №144-21 від 28.07.2021 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 становить 257 204, 20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року возовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що суд не приймає до уваги заяви відповідача, що кошти на автомобіль вона взяла в борг без відома чоловіка на автомобіль, як в подальшому вбачається зазначений автомобіль вони експлуатували та обслуговували його разом, що свідчить про спільний побут, у заяви позивачки суд оцінює як намір уникнути поділу майна.

Суд взяв за основу вартість спірного автомобіля станом на дату подання позовної заяви, що підтверджується звітом №0708 від 07.08.2023 року про оцінку автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 відповідно до якого ринкова вартість автомобіля станом на 10.01.2022 року складає 208 038 грн. 60 коп

В матеріалах цивільної справи відсутні та судом не встановлено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно було придбано Відповідачем за власні кошти і є її особистою приватною власністю.

Вказаний автомобіль, який придбано сторонами у період перебування у шлюбі, є їх спільною сумісною власністю, тому підлягає поділу між сторонами по справі у рівних частках.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дане рішення є необґрунтованим та винесеним з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що 25.10.2023 головуючий суддя Приморського районного суду м. Одеси не проголосила ані вступної та резолютивної частини рішення, та взагалі не повідомила учасникам справи про прийняте рішення, про що свідчить звукозапис судового засідання від 25.10.2023. Натомість, після судового засідання суддя повідомив, що рішення їм буде відправлено у встановлений законом строк, тоді вони і дізнаються про результати розгляду справи.

В оскаржуваному рішенні суд безпідставно ухвалив стягнути з відповідача по справі, судовий збір за подання забезпечення позову у розмірі 496 гри. 20 коп., однак судом не вживались жодні заходи забезпечення позову, в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивачем взагалі не заявлялись.

Судом проігноровано клопотання про витребування цивільної справи та порушено процесуальні строки розгляду справи.

Вказує, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя, треба перевіряти, за які кошти таке майно набуте. Даний автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача, які вона отримала в борг від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки в їхньому сімейному бюджеті з позивачем не було коштів.

Довіреність не є юридичним документом, котрий посвідчує перехід права власності, вона слугує лише для представництва особи та містить зміст, обсяг, строк та характер повноважень представника.

Щодо явки сторін.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи суду не заявляли, що у відповідності до вимог ст.372 ЦПК України не є перешкодою для слухання справи.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , перебували у шлюбі з 27.02.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №306 від 27.02.2018 року та видано Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1

Під час шлюбу ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу було придбано автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 та здійснено його державну реєстрацію у відповідному сервісному центрі.

Жоден з подружжя не працював та не мав офіційних джерел доходу, в судовому засіданні сторони підтвердили, що допомагали батькам по роботі та були у них на утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, накопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Згідно п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено обсяг та вартість спільно нажитого майна, наявного під час припинення спільного ведення господарства, зокрема:

- транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належним чином був зареєстрований 17.05.2019 року на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Тобто судом встановлено, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належним чином був зареєстрований 17.05.2019 року на ім`я ОСОБА_5 відповідачем придбано та зареєстровано під час перебування у шлюбі з позивачем.

Відповідачка стверджує, що спірне нерухоме майно вона придбала за власні кошти.

З даними запереченнями апеляційний суд погодиться не може з наступного: що кошти на автомобіль вона взяла в борг без відома чоловіка на автомобіль, як в подальшому вбачається зазначений автомобіль вони експлуатували та обслуговували його разом, що свідчить про спільний побут, у заяви позивачки суд оцінює як намір уникнути поділу майна.

Суд першої інстанції вірно взяв за основу вартість спірного автомобіля станом на дату потання позовної заяви, що підтверджується звітом №0708 від 07.08.2023 року про оцінку автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 відповідно до якого ринкова вартість автомобіля станом на 10.01.2022 року складає 208 038 грн. 60 коп

З урахуванням даних обставин, суд вважає можливим визнати звіт №0708 судового експерта, як належний доказ вартості спірного автомобіля.

Таким чином суд приходить до висновку, що автомобіль є спільним сумісним майном подружжя відповідно до ст.60 СК України. З урахуванням матеріального становища сторін, їх внеску, щодо створення та тримання спірного нерухомого майна (квартири), суд вважає, що спірне нерухоме майно можливо поділити в рівних частках.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним, що транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належним чином був зареєстрований 17.05.2019 року на ім`я ОСОБА_5 , є спільною сумісною власністю подружжя.

Статтями 68,69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

У суду відсутні істотні обставини, які б могли послужити підставою для відступу від рівності часток чоловіка чи жінки у праві спільної сумісної власності.

На підставі з`ясованих обставин викладених у позовній заяві, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільному майні, суд приходить висновку, слід стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частики автомобіля, що складає 104 019 грн. 30 коп..

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання на те, що судом було проігноровано клопотання про витребування цивільної справи є необґрунтованим, оскільки судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Щодо інших процесуальних питань, то вони не є такими що призвели б до скасування оскаржуваного рішення.

Проте, колегія суддів, вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо стягнення з відповідача судового збору за подання забезпечення позову у розмірі 496 гри. 20 коп., оскільки як вбачається з матеріалів справи судом не вживались жодні заходи забезпечення позову, в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивачем взагалі не заявлялись.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення та виключити з резолютивної посилання на стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп..

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року змінити у резолютивній частині, виключити посилання суду на стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп..

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко