Провадження № 2/161/3207/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2017 року було розірвано. За час шлюбу у них народилося двоє спільних дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин відповідач фактично не цікавиться дітьми, не спілкується з ними, аліменти добровільно не сплачував, що стало причиною її звернення до суду з відповідним позовом. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з нею у Республіці Польща, де також навчаються. Натомість відповідач втратив з останніми усі зв`язки. Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До початку судового засідання представником позивачки було подано до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 62).

Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку на електронну адресу суду подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 39).

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Луцької міської ради до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, при вирішенні спору просить взяти до уваги висновок органу опіки та піклування (а.с. 63).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2017 року в цивільній справі № 161/16750/17 було розірвано (а.с. 6-7).

За час шлюбу в сторін народилося двоє спільних дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Після припинення між сторонами подружніх відносин неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки та сина, у зв`язку з чим вона ставить питання перед судом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо їх спільних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Як встановлено судом, у зв`язку з неналежним виконанням свого обов`язку по утриманню дітей, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2018 року в цивільній справі № 161/5705/18 із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 10).

03.05.2024 року ОСОБА_2 було складено нотаріально посвідчену заяву за змістом якої останній, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого фізичного та психологічного тиску на нього, розуміючи значення своїх дій та їх юридичні наслідки, заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

У свою чергу, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 454-1 від 14.08.2024 року було затверджено висновок служби у справах дітей № 215 від 07.08.2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » (а.с. 64).

Зі змісту вищевказаного висновку органу опіки та піклування слідує наступне:

« ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 уклала шлюб з громадянином Республіки Польща ОСОБА_10 . Із 02.07.2018 року вона разом з дітьми проживає у Польщі. У позовній заяві від 29.05.2024 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу дітьми не цікавиться, не спілкується, втратив з ними будь-які зв`язки. Це підтвердили у письмових поясненнях неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили, що не бачилися з батьком з 2018 року. ОСОБА_2 03.05.2024 року нотаріально завірив заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей, оскільки він більше п`яти років не займається доглядом та вихованням дітей, не спілкується з ними та не має наміру займатися їхнім вихованням надалі. Обстежити умови проживання ОСОБА_2 та провести бесіду з ним щодо його участі у вихованні дітей не вдалося, оскільки він на телефонні дзвінки не відповідає. Питання про підготовку висновку щодо доцільності (недоцільності) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав 06.08.2024 року розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Луцької міської ради. Члени комісії з питань захисту прав дитини одноголосно вирішили доручити службі у справах дітей готувати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . На підставі викладеного, враховуючи інтереси дітей, рішення комісії з питань захисту прав дитини Луцької міської ради від 06.08.2024 року, протокол № 10, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).

Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає обґрунтованим.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про своїх доньку та сина, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Однак, відповідач, проживаючи окремо від дитини не виконує належним чином свої батьківські обов`язки без поважних та обґрунтованих причин.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток доньки та сина, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, не спілкувався з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і їх подальшому життю.

При вирішенні заявлених позовних вимог, суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, також приймає до уваги визнання відповідачем позову та вважає, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі неповнолітніх дітей.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1211,20 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 164-166 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 27, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, .

Повний текст рішення складений 15 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Рудська С.М.