14.10.2024 Справа № 756/7753/13-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Унікальний №756/7753/13-ц
Провадження №6/756/576/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

представника заявника адвоката Числовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро», Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

УСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2013 задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість кредитним договором №2843-45/5-2 від 25.02.2005 в сумі 2341578 грн. 82 коп. загальної заборгованості, з яких: 2216350 грн. 85 коп. - основна сума заборгованості в національній валюті; 125227 грн. 97 коп. - пені за прострочення погашеного кредиту за період з 16.07.2007 по 16.07.2008, заборгованість кредитним договором №14610-45.1-07-2 від 29.05.2007 в сумі 2889141 грн. 78 коп. загальної заборгованості, з яких: 2571910 грн. 74 коп. - основної суми заборгованості; 317231 грн. 04 - пені за прострочення погашеного кредиту за період з 21.02.2009 по 20.02.2010, а також судовий збір у розмірі 3441 грн.

На виконання вказаного заочного рішення Оболонським районним судом м. Києва видані виконавчі листи №2/756/3250/13 від 13.11.2013.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2021 замінено стягувачаПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Кантієро» у зведеному виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчих листів №2/756/3250/13, виданих 13.11.2013 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2843-45/5-2 від 25.02.2005 у розмірі 2341578,82 грн., заборгованості за кредитним договором №14610-45.1-07-2 від 29.05.2007 у розмірі 2889141,78 грн.

Після заміни стягувача вищевказані виконавчі листи пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Турчину А.А. та відкриті виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

Водночас, 03.06.2024 між ТОВ «ФК «Кантієро» та ОСОБА_1 укладено договір №2843-45/4-2 про припинення зобов`язання переданням відступного, у відповідності до умов якого сторони дійшли згоди про припинення всіх зобов`язань боржника ОСОБА_1 шляхом передачі суми відступного у розмірі 600000 грн. на користь ТОВ «ФК «Кантієро», на підставі чого останнім видано довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором.

Боржник вважає видані Оболонським районним судом м. Києва виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, оскільки обов`язок боржника на даний час вже відсутній повністю у зв`язку із його припиненням внаслідок досягнення домовленостей зі стягувачем викладених у договорі про припинення зобов`язання переданням відступного.

На підставі викладеного, боржник просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №2/756/3250/13 від 13.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2843-45/5-2 від 25.02.2005 у розмірі 2341578,82 грн., та заборгованості за кредитним договором №14610-45.1-07-2 від 29.05.2007 у розмірі 2889141,78 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2024 заяву прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні представник боржника заяву підтримав, просив задовольнити, вказував на те, що три предмета іпотеки було забрано у боржника, на даний час досягнуто домовленості та погашено заборгованість в повному обсязі. Виконавчі провадження, які існували, були передані в архів, залишився арешт, який в планах зняти. Додатково вказував на те, що є відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника виконавчого збору правомірність яких, оскаржуються в адміністративному порядку.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. У матеріалах справи міститься заява представника ТОВ «ФК «Кантієро», у якій він просив розглядати заяву за відсутності товариства, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення.

В рамках ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви не є перешкодою для її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2013 задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість кредитним договором №2843-45/5-2 від 25.02.2005 в сумі 2341578 грн. 82 коп. загальної заборгованості, з яких: 2216350 грн. 85 коп. - основна сума заборгованості в національній валюті; 125227 грн. 97 коп. - пені за прострочення погашеного кредиту за період з 16.07.2007 по 16.07.2008, заборгованість кредитним договором №14610-45.1-07-2 від 29.05.2007 в сумі 2889141 грн. 78 коп. загальної заборгованості, з яких: 2571910 грн. 74 коп. - основної суми заборгованості; 317231 грн. 04 - пені за прострочення погашеного кредиту за період з 21.02.2009 по 20.02.2010, а також судовий збір у розмірі 3441 грн.

На виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва видані виконавчі листи №2/756/3250/13 від 13.11.2013.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2021 замінено стягувачаПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Кантієро» у зведеному виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчих листів №2/756/3250/13, виданих 13.11.2013 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2843-45/5-2 від 25.02.2005 у розмірі 2341578,82 грн., заборгованості за кредитним договором №14610-45.1-07-2 від 29.05.2007 у розмірі 2889141,78 грн.

Після заміни стягувача вищевказані виконавчі листи пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Турчину А.А. та відкриті виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

03.06.2024 між ТОВ «ФК «Кантієро» та ОСОБА_1 укладено договір №2843-45/4-2 про припинення зобов`язання переданням відступного, у відповідності до умов якого сторони дійшли згоди про припинення всіх зобов`язань боржника ОСОБА_1 шляхом передачі суми відступного у розмірі 600000 грн. на користь ТОВ «ФК «Кантієро», на підставі чого останнім видано довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором №8 від 20.08.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч.2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

З аналізу вказаних норм процесуального законодавства слідує, що визнання судом виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у випадку відсутності обов`язку боржника (повністю або частково) у зв`язку з його добровільним виконанням чи прощенням боргу, можливо за умови, що обов`язок по поверненню коштів виконаний боржником на момент видачі такого виконавчого листа, що не було враховано чи про що не було повідомлено стягувачем та/або боржником.

Будь-які докази помилкової видачі виконавчих листів або того, що обов`язок боржника на момент їх видачі був відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин, у матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу на те, що у судовому засіданні було встановлено, що відносно боржника відкрито виконавче провадження про стягнення виконавчого збору, яке оскаржується у порядку адміністративного судочинства.

Неправомірності дій органів виконавчої служби стосовно відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, матеріали справи не містять.

Посилання боржника на врегулювання спору зі стягувачем та відсутністю у зв`язку з цим у боржника обов`язку подальшого виконання зобов`язань за кредитними та іпотечними договорами не узгоджуються з положеннями чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи викладене, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» (, м. Київ, вул. Костянтинівська, 32, оф. 8), Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2-Д), про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню -залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення суддею.

Повний текст судового рішення складено 14.10.2024.

Суддя Олексій ДИБА