Справа № 346/2065/22
Провадження № 22-ц/4808/1138/24
Провадження №22-ц/4808/1137/24
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Максюти І.О., Василишин Л.В.

секретаря Кузнєцова В.В.

з участю представника АТ КБ «Приватбанк» Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» адвоката Наконечної Альони Вікторівни на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року та на додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2023 року, постановлені в складі судді П`ятковського В.І. в м. Коломия у справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Лейб`юк Оксани Василівни до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненим іпотечного договору у зв`язку із припиненням основного зобов`язання та визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Лейб`юк Оксана Василівна звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ( далі АТ КБ «Приватбанк») про визнання припиненим іпотечного договору у зв`язку із припиненням основного зобов`язання та визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», яке перейменоване АТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір № IFJWGK00000041. З метою забезпечення зобов`язання за кредитним договором з ОСОБА_2 укладено договір іпотеки Д-766 від 08 серпня 2005 року. Забезпеченим іпотечним майном є квартира АДРЕСА_1 . Основне зобов`язання припинено, згідно наданої відповідачем довідки заборгованості за кредитним договором немає, кредит закрито 02 березня 2009 року, що є підставою для припинення договору іпотеки та обтяжень на нерухоме майно, яке було його предметом. Згідно листа від 28.12.2021 №20.1.0.0.0./7-211228/8876 банк відмовився зняти заборону відчуження із забезпеченого іпотекою нерухомого майна посилаючись на те, що право вимоги за кредитним договором відступлено, а правонаступник ліквідований. Просить визнати виконаним основне зобов`язання ОСОБА_2 перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, визнати припиненою з 02 березня 2009 року іпотеку за іпотечним договором Д-766 від 08 серпня 2005 року укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_2 , зняти обмеження нерухомого майна, що було предметом вказаного договору іпотеки - квартира АДРЕСА_1 , яке було накладено в рамках Іпотечного договору Д-766 від 08.08.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору та адвокатських послуг.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненим іпотечного договору у зв`язку із припиненням основного зобов`язання та визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором задоволено. Зобов`язання ОСОБА_1 перед акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № IFJWGK00000041 від 08 серпня 2005 року визнано вважати припиненими у зв`язку із повним виконанням зобов`язань. Визнано вважати припиненими зобов`язання за Іпотечним договором № Д-766 від 08 серпня 2005 року укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк». Виключено з Державного реєстру іпотек запис про реєстрацію іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_2 ,яка є предметом за Іпотечним договором № Д-766 від 08 серпня 2005 року. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2977,20 грн сплаченого судового збору

Додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2023 року доповнено судове рішення. Знято обтяження (заборони) з нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 32,0 кв. м. житловою площею 25,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 3977406, яке було накладено в рамках Іпотечного договору Д-766 від 08 серпня 2005 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В., та зобов`язано приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. внести відповідні зміни про зняття обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» адвокат Наконечна А. В. подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволені позову, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що АТ КБ «Приватбанк» є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки право вимоги за кредитними документами відступлені «ПриватБанком» компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance №/1 пі-ел-сі». Крім того, повідомлено ОСОБА_2 , що ЮМЛ уповноважив ПриватБанк на прийом платежів та ведення інших справ, пов`язаних із кредитними документами у тому ж порядку, як це відбувалося до відступлення прав вимог. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то відсутні належні докази щодо розрахунків позивачем із адвокатом та така обстявина, як понесення ОСОБА_1 судових витрат не доведена. Тому відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокатка Рокетська С.В. підтримала доводи апеляційної скраги.

Представник ОСОБА_1 адвокатка Лейб`юк О. В. у встановленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилась у судове засідання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність реального виконання боржником кредитного договору свідчить про припинення договірних зобов`язань, з огляду на що, кредит закрито, заборгованість відсутня. В матеріалах справи відсутні докази наявності невиконаних зобов`язань, ухвала суду про надання інформації за вказаним кредитним договором та копій документів, на підставі яких відбулося відступлення права вимоги представником відповідача проігнорована, документи не надані. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Оскільки судом встановлено факт повного виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання іпотеки припиненою, внаслідок чого обтяження предмета іпотеки підлягає виключенню. Стягуючи 8 000 грн витрат на правову допомогу, суд виходив з критеріїв пропорційності та є обґрунтованим з огляду на складність справи, відповідає обсягу фактично наданих послуг.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що у нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. виникло зобов`язання, внести відповідні зміни, про зняття обтяження, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Враховуючи, що судом не вирішено всіх заявлених позивачем позовних вимог, то заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню та слід зняти обтяження (заборони) з нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 32,0 кв. м. житловою площею 25,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 3977406, яке було накладено в рамках Іпотечного договору Д-766 від 08 серпня 2005 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В., та зобов`язати приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. внести відповідні зміни, про зняття обтяження, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалені судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 08 серпня 2005 року між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачем укладено кредитний Договір № IFJWGK00000041, на забезпечення виконання якого, укладено договір іпотеки Д-766 від 08 серпня 2005 року.

Забезпеченим іпотечним майном є квартира АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в державному реєстрі іпотек від 11 серпня 2005 року № 4400395 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.).

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №127/02-14 від 23.12.2021 (а.с. 13 Т.1)

Згідно із повідомленням позичальникові про відступлення прав вимоги кредитора за кредитними документами від 23 лютого 2007 року № 30.1.3.2./6-8114278, відповідач повідомив Лапчнську про те, що право вимоги за кредитними документами відступлені ПриватБанком компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance No/1 пі-ел-сі». У цьому повідомленні зазначено, що для збереження зручності розрахунків за кредитними документами ЮМЛ уповноважив ПриватБанк на прийом платежів, та ведення інших справ пов`язаних із кредитними документами у тому ж порядку, як це відбувалося до відступлення прав вимог (а.с. 18).

Згідно із даними вказаними у довідці АТ КБ «Приватбанк» від 24 грудня 2021 року № V01QQSNTKORQ17S2, заборгованість у ОСОБА_2 по кредиту ІFJWGK00000041 відсутня, дата закриття кредиту 02 березня 2009 року (а.с. 19).

Згідно відповіді супервайзера з розробки технологій обробки запитів клієнтів та держорганів ГО ОСОБА_4 від 28 грудня 202 року № 20.1.0.0.0/7-211228/8876, відмовлено у знятті заборони відчуження на нерухомість накладеної у зв`язку із укладенням договору іпотеки та відступленням права вимоги кредитора та ліквідацією кредитора, якому відступлено право вимоги (а.с. 15).

Відповідно інформації з реєстру, товариство « Ukraint Mortgage Loan Finance No/1 пі-ел-сі» 03 жовтня 2017 року ліквідоване.

Щодо припинення іпотеки

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що:

укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно до основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки);

стаття 609 ЦК України присвячена такій підставі припинення зобов`язання як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном;

зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

За змістом позовних вимог встановлено, щопредставник ОСОБА_1 адвокатка Лейб`юк О. В. звернулася до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку з його виконанням. Вважала АТ КБ «Приватбанк» належним відповідачем за такими вимогами, оскільки лише за його згодою має повноваження зняти заборону на відчуження іпотечного майна.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як у добровільному, так і за примусовому порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance No/1 пі-ел-сі» за кредитним договором № IFJWGK00000041 від 08 серпня 2005 року існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором,та внаслідок цього припинення права іпотеки за договором іпотеки Д-766 від 08 серпня 2005 року, який було укладено між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», право вимоги за кредитними документами були відступлені ПриватБанком компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance No/1 пі-ел-сі».

Отже, належним відповідачем за вимогами про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку є компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance No/1 пі-ел-сі», щодо якої 03 травня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення без правонаступника юридичної особи.Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки.

Щодо встановлення факту припинення іпотеки

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Колегія суддів вважає, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Відтак, в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України).

Ураховуючи, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

За таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, колегія судів вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 11 серпня 2005 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року, справа № 295/7291/20, провадження № 61-11106св21.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 02.06.2016 р. встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів акцентує увагу, що ця постанова апеляційного суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального права. У зв`язку із наведеним апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржене судові рішення скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» адвоката Наконечної Альони Вікторівни задовольнити частково. Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року та додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 08 серпня 2005 року Д - 766, який укладений між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого був «Юкрейн Мортгейдж Лоун Finance №/1 пі-ел-сі» .

Скасувати запис про заборону відчуження на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом за Іпотечним договором від Д - 766№ від 08 серпня 2005 року та запис про іпотеку від 11 серпня 2005року № 2279362.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк Л.В.Василишин

І. О. Максюта