Номер провадження по справі 2/387/391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 20.06.2024 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 120022,50 грн. за договором №5542591 про надання споживчого кредиту від 14.02.2022.

Свій позов ТОВ "Фінансова компанія " Фінтраст Україна " обґрунтовує тим, що 14.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем укладено договір №5542591 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 25000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Між ТОВ "Авенус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" 27.11.2023 укладено Договір факторингу №27.11/23-Ф, відповідно до якого ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 120022,50 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, ухвалою від 19.08.2024, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.09.2024 через електрону підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в позові відмовити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 25000,00 грн, в решті позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначила, що як вбачається з розрахунку, який долучений позивачем до матерів справи за період з 14.02.2022 по 24.02.2022 позивачем нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами за зниженою процентною ставкою, яка складала 687,01% річних (0,697% в день), а саме: 124,25 грн. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, кредитором ТОВ "Авентус Україна" було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 05.07.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, що складає 497,50 грн. в день. Проте, 05.07.2022 за ініціативою кредитора в індивідуальному порядку було здійснено списання нарахованих відсотків за період з 01.05.2022 по 05.07.2022 у сумі 32 835,00 грн., про що свідчить інформація зазначена в розрахунку, який доданий позивачем до матеріалів справи. Хоча позивачем вказується, що списання було здійснено в розмірі 34 750,38 грн. Починаючи з 06.07.2022 до 30.11.2022 позивачем нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, що становить 497,50 грн. Згідно п. 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Отже позивачем неправомірно було застосовано стандартну процентну ставку в розмірі 1,99 %, що складає 497,50 грн. в день. Донарахування позивачем відсотків за 60 календарних днів за період з 14.11.2022 по 12.01.2023, на думку відповідача, здійснено безпідставно. Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На думку відповідача, заявлений розмір витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., не відповідає співмірності складності справи та виконаних адвокатом робіт, тому заявлений розмір судових витрат в розмірі 10 000 грн. (витрати на правову допомогу) відповідачем не визнаються. (а.с.119-121).

За наслідками судового засідання 17.09.2024, за клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 17.10.2024, про що постановлено відповідну ухвалу.

18.09.2024 через електрону підсистему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_3 надала до суду відповідь на відзив та просила позов задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що Кредитний договір укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві. 14.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5542591 про надання споживчого кредиту. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. А тому 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 5542591 про надання споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ Авентус Україна. Як Первісний Кредитор, ТОВ Авентус Україна здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,697 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 16.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.» 16.03.2022 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Також необхідно зазначити, що наданий позивачем до суду поденний розрахунок заборгованості (картка обліку) є належним та допустимим доказом заборгованості. Нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Необхідно зауважити, що згідно п. 10.8 Договору, відповідно до якого підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, зокрема, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті ; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на Веб- сайті та затверджені наказом №19-ОД від 05.01.2022 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Підписуючи договір, позичальник погоджувався на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. Враховуючи вищенаведене, факт укладання правочину та отримання відповідачем коштів у сумі 25000,00 грн. не може бути спростований, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Також представник зазначив, що на виконання вимог чинного законодавства ані первісним кредитором, ані позивачем не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов Кредитного договору. Отже нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Щодо правомірності факторингу зазначив, що пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф , згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором (Витяг з реєстру боржників, щодо відповідача додається). Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Також позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ Про захист персональних даних. Щодо заперечень відповідачча з приводу розміру витрат на правову допомогу, предстанвик позивача зазначає, що згідно ч. 1. ст. 1033 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до роз`яснення п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Також слід зазначити, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (а.с.с133-139).

На визначену судом дату (17.10.2024) представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві, що надійшла до суду через систему "Електронний суд" 17.10.2024, просив судове засідання, призначене на 17.10.2024, та подальші судові засідання, проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача 15.10.2024 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що відповідач з 16.10.2024 перебуватиме на навчанні закладів освіти керівників/заступників керівників закладів загальної середньої освіти, учителів, які у 2024/2025 навальному році забезпечуватимуть реалізацію держаного стандарту базової середньої освіти в другому циклі базової середньої освіти. Адокат ОСОБА_2 не може взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції , у зв`язку з територіальною віддаленістю представника (м.Бровари Киїіської області) від місця знаходження суду.

З приводу клопотання суд зазначає, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом. Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013р., Папазова та інші проти України, № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012р.).Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що відповідач в жодне судове засідання не з`явився, за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 17.10.2024, з огляду на мотиви неможливості прийняття участі як відповідача, так і його представника в судовому засіданні, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи. При цьому суд зауважує, що явка учасників справи не визнавалась обов`язковою. Поміж з тим суд зважає на обмежений строк розгляду справи, визначений ст. 275 ЦПК України.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 04.03.2019 встановлено, що ТОВ "Авентус Україна" зареєстровано як фінансову установу 28.02.2017 №426 ( а.с.52).

Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.05.2024 ТОВ "ФК "Фінстраст Україна" зареєстроване як юридична особа 28.10.2021, види економічної діяльності, 64.99 надання інших видів (крім страхування та пенсійного забезпечення) , н.в.і.у. (основний) (а.с.44).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 21.01.2022 встановлено, що ТОВ "ФК «Фінтраст Україна" зареєстровано як фінансову установу 21.01.2022 №21/112-рк ( а.с.51).

Судом встановлено, що 14.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір №5542591 про надання споживчого кредиту за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи . Згідно п. 1.3. -1.4. договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Пунктом 1.5.1. договору зазначено стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. договору знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 16.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно пп. 3 п. 4.1. договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має, право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача.

Зі змісту додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №5542591 від 14.02.2022 споживач ОСОБА_1 , встановлено, що усього сума платежів за розрахунковий період складе 204100,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом складе 179100,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 29653,85 % річних, загальна вартість кредиту складе 204100,00 грн (а.с. 15).

ТОВ "Авентус Україна" виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачу грошові кошти у позику, однак ОСОБА_1 не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 90172,50 грн, яку переуступлено ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 (а.с. 82-86).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором №2191766 у розмірі 90172,50 грн, з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 65172,50 грн заборгованість за відсотками (а.с.94).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 5542591 від 14.02.2022, встановлено, що ОСОБА_1 станом на 26.11.2023, має заборгованість у розмірі 90172,50 грн, з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, та 65172,50 грн заборгованість за відсотками(а.с. 26-42).

Поряд з цим, позивач, відповідно до положень додатку 1 до договору № 5542591 від 14.02.2022, в межах строку кредиту, нарахувано відсотки за 60 календарних днів, розмір яких склав 29850,00 грн.

Відтак, загальна сума, що підлягає до стягнення з відповідача, за розрахунком позивача, складає 120 022,50 грн., з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 95 022,50 грн заборгованість за відсотками.

З інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 23.09.2024 20.1.0.0.0.0/7-240918/70983. встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту НОМЕР_2 , на яку 14.02.2022 здійснено переказ коштів на суму 25000,00 UAН. Інформація про платника відсутня.

Наявні в матеріалах справи письмові докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 14.02.2022 між відповідачем та ТОВ "Авентус Україна" в електронній формі укладено договір №5542591 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачці надано 25000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача на строк 360 днів, зі сплатою відсотків 1,99% в день в межах строку кредитування. Договір про надання споживчого кредиту № 5567473 підписано відповідачкою електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до частин статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушила умови вказаного договору, не повернула отримані в борг грошові кошти та не сплатила проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором №5542591 про надання споживчого кредиту, підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитом не знайшли свого підствердження в матеріалах справи та спростовуються встановленими судом обставинами, тому відхиляються судом, як безпісдтавні.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, повязана з підготовкою справи до розгляду; допомога, повязана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28.03.2024, копія ордеру серії АІ 1629655, розрахунок на оплату №2941-11/06-2024 від 11.06.2024, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/3145, договір №28/03-2024 про надання правничої допомоги від 28.03.2024 укладений між ТОВ Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та адвокатом Городніщевою Є.О., платіжна інструкція від 14.06.2024 №5251.

Суд вважає, що витрати в розмірі 10000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний опис виконаних робіт, з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідності. Доданий договір про надання правничої допомоги свідчить про те, що адвокатом було виконано роботу по складанню та поданню не одного позову від імені позивача, які є ідентичними та неотребують значного часу для вивчення матеріалів і складання позовної заяви.

Оскільки рішенням суду позов задоволено, чим відновлено порушене право позивача, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді, враховуючи недотримання співмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідача на користь позивача понесені на правничу допомогу до суми 3000,00 грн, яка відповідатиме принципу розумності.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за вказаним позовом підлягаю відшкодуванню за рахунок відповідача.

Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11, 207, 256, 258-259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованість за договором №5542591 про надання споживчого кредиту від 14.02.2022 в розмірі 120022 гривень 50 копійок (сто двадцять тисяч двадцять дві гривні 50 копійок), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 25000,00 грн; заборгованість за відсотками - 95022,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" ( 03150, місто Київ, вулиця Загородня, 15, офіс 118/2, );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 22.10.2024.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО