Справа № 510/1380/19
Провадження № 8/510/6/24

УХВАЛА

04.10.24 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Ренійського районного суду із заявою про перегляд судового рішення рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.08.2019р. у справі за №510/1380/19 за нововиявленими обставинами, в якій зазначає, що у вказаній справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що не були відомі на час ухвалення судом рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

В силу норм п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, тобто, в даному випадку - не пізніше 20.09.2022 року.

Отже, ОСОБА_1 пропустила строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України для подачі заяви про перегляд рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.08.2019 року за нововиявленими обставинами згідно п. 1 ч. 2ст. 423 ЦПК України.

Частиною 3ст. 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до ч. 1ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.08.2019 року, яке набрало законної сили 20.09.2019р., у справі №510/1380/19.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, оскільки заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами подано з пропуском трирічного терміну після набранням рішенням законної сили, як це передбаченого п. 1 ч. 2ст. 424 ЦПК України, тому заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки строки, визначені в частині другій статті 424 ЦПК України, не можуть бути поновлені незалежно від причин пропуску цього строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" зазначено, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Відповідні законодавчі обмеження строків подання заяв про перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, обумовлені тим, що регулювання цивільно-процесуальних правовідносин ґрунтується на принципі верховенства права, а одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Слід зауважити, що принцип правової визначеності вимагає, крім іншого, щоб у разі винесення судами остаточного судового рішення воно не підлягало перегляду. Власне, сталість та незмінність остаточного судового рішення, що вступило в законну силу, забезпечується через реалізацію відомого принципу res judicata («вирішена справа» лат.). Інакше кажучи, застосування поняття res judicata означає, що справа вирішена по суті, усунута спірність чи невизначеність ситуації і рішення є остаточним та незмінним. Керуючись цим усталеним підходом, остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Принцип правової визначеності передбачає повагу до вирішеної справи і не припускає повторного її розгляду або екстраординарного перегляду без вагомих на те підстав.

Неможливість скасування остаточного судового рішення, яке набрало чинності, є однією з головних гарантій стабільного правового становища особи, адже судові вердикти повинні бути зрозумілі, чіткі та стабільні в часі. Європейський суд з прав людини, розкриваючи принцип правової визначеності при перегляді остаточного рішення, неодноразово вказував, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata. Цей принцип підкреслює, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання та нового вирішення справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому разі, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру (справа «Васильєв проти України», рішення від 21 червня 2007 року, заява № 11370/02, п. 61, 63; справа «Рябих проти Росії», рішення від 24 липня 2003 року, заява № 52854/99, п. 52).

У своїй практиці ЄСПЛ також зазначав, що процедура перегляду судового рішення за нововивченими обставинами сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 2728, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). Однак така процедура має застосовуватись у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Отже саме для належного забезпечення дотримання Україною своїх зобов`язань з гарантування та дотримання прав і свобод людини, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в національному цивільно-процесуальному законодавстві було запроваджено строкові обмеження максимального періоду часу, протягом якого учасниками справи може бути ініційоване питання про перегляд рішення суду з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Частиною третьою статті 424 ЦПК передбачено, що встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК трирічний строк на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, не може бути поновлений. Отже зазначена норма закону має імперативний характер, а відтак у разі спливу трирічного строку з моменту набрання законної сили остаточним рішенням суду, яким вирішено цивільно-правовий спір, відповідне судове рішення не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами з підстав встановлення істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Зазначені положення закону мають на меті забезпечення дієвості принципу остаточності судового рішення (res judicata), як частини принципу верховенства права, і направлені на недопущення порушення державою свого обов`язку з гарантування учасникам цивільного процесу їх права на справедливий суд.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 259-260, 353, 354, 423, 424,427 ЦПК України -,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.08.2019р. у справі за №510/1380/19 за нововиявленими обставинами - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК