Справа № 932/2891/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

присяжних - Дригола С.М.

Кузнецова О.М.

при секретарі судового засідання Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є співвласником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , Іншою 1/2 частиною квартири володіє згідно даних реєстру ОСОБА_2 . З 18 березня 2004 року відомостей про місце постійного проживання та перебування останнього не відомо. Вказує, що визнання ОСОБА_2 померлим має для юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання, пов`язані з встановленням опіки над майном, прийняття виконання цивільних обов`язків на його користь, погашення за рахунок майна боргів, управління цим майном, зменшення оплати комунальних платежів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2022 для розгляду даної справи визначена суддя Кудрявцева Т.О., також, для розгляду даної справи у встановленому законом порядку визначені присяжні.

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по її розгляду.

Ухвалою суду від 12.04.2023 витребувано необхідні для розгляду справи докази.

Заявник з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні до викладених у заяві, наполягали на задоволенні вимог.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши заявника з представником, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Цивільно-правові підстави оголошення фізичної особи померлою регулюються Цивільним кодексом України та главою 4 Цивільного процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до положень ст. 46 ЦК України, ф ізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 294 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 27.05.1996 р.

Відповідно до договору дарування частки квартири від 30 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2015, на підставі вказаного договору дарування частки квартири від 30 квітня 2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_2 . Власником іншої вищевказаної квартири є ОСОБА_2 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2022, ухваленим у справі №932/12943/20, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, задоволені вимоги заявника, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), безвісно відсутнім.

Даним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2004 року відсутній за останнім відомим місцем перебування, заявницею вживались заходи з метою встановлення його місця проживання. Враховуючи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за останнім місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 відсутній, відомостей щодо місця його перебування немає більше одного року; тому суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

Вищевказане рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2022 вступило в законну силу і встановленим ним обставини в силу приписів ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

У наданій суду заяві, що розглядається у даній справі, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у місці постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років, тому він підлягає оголошенню померлим.

На підтвердження доводів заявниці ОСОБА_1 в судовому засіданні надали пояснення свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що вони знали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 , і їм невідоме його місце перебування приблизно з 2004 року.

Вбачається, що згідно листів Шевченківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області №4527/К1696 від 21.11.2018 року, від 18.05.2022 № 43.7/1-1215 відомостей про можливе місце знаходження ОСОБА_2 , затримання, притягнення до адміністративної відповідальності на території Дніпропетровської області не отримано.

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №6/5-522 від 21.07.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.08.1988 по 18.03.2004 року.

Відповідно до листа Шевченківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.08.1988 по 18.03.2004 року.

У листі №2800-70 від 29.12.2020 Департамент з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації ПФУ повідомлено, що в період з вересня 2001 року по теперішні час відомості щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до бази даних реєстру застрахованих осіб не надходили, за даними бази одержувачів пенсій станом на листопад 2020 року останній на обліку не перебуває.

Згідно актів від 26.04.2022, від 03.06.2022 та від 14.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) відсутній за останнім відомим місцем проживання, реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 18 березня 2004 року, його місце перебування невідоме.

Згідно листа ГУ Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області №2800-050203-7/21011 від 17.04.2023 року за даними центральної бази одержувачів пенсій станом на квітень 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Як вбачається з листа Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 17.04.2023 №686/31.36-31, наданого на ухвалу суду, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №183 від 11.03.1989 р., складений Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 . Також, актового запису про народження, смерть, зміну імені в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Вбачається, що необхідність визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім заявниці необхідно в зв`язку з вирішенням питання, пов`язаного з встановленням опіки над вищевказаним нерухомим майно ОСОБА_2 , прийняття виконання цивільних обов`язків на його користь, погашення за рахунок його майна боргів, зменшення оплати комунальних платежів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за останнім місцем постійного проживання відсутній, відомостей щодо місця його перебування немає більше трьох років, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, обставини, встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2022 року, приходить висновку про достатність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим, від дня набрання законної сили рішенням суду про це, що відповідає положенням ч.3 ст. 46 ЦК України.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідності до приписів статті 48 ЦК України, я кщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-78, 81, 89, 293, 305-309 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева

Присяжні С.М. Дригола

О.М. Кузнецова