Справа № 756/87/24
Провадження № 2-о/756/104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, Відділ обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства із заявою, про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 16.10.1977 між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого в них народився син ОСОБА_2 , який вже є повнолітнім. Заявниця з 31 серпня 2020 року зареєстрована в належній їй на праві власності квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично постійно проживала і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, яка на праві спільної сумісної власності належить заявнику, її чоловіку ОСОБА_3 , сину ОСОБА_2 та сину заявника від першого шлюбу ОСОБА_4 (в рівних долях). Чоловік заявниці ОСОБА_3 з 19 серпня 1980 року був зареєстрований та постійно проживав разом з заявником за вказаною вище адресою, а саме: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. 09 жовтня 2023 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління обслуговування громадян, Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр), із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на яку має право згідно цього Закону. Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, призначенні пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, оскільки до заяви заявницею надано акт опиту свідків від 06 жовтня 2023 року, який не є документом, що підтверджує спільне проживання з годувальником. Заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт спільного проживання з чоловіком з метою переведення її на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 12.01.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання.

07.03.2024 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві надійшли письмові пояснення, у яких серед іншого просили розглянути справу без участі представника зацікавленої особи та винести рішення згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.03.2024 витребувано у Одинадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.04.2024 на адресу суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, у якому повідомляється, що згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкова справа, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена Двадцять першою державною нотаріальною конторою.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.05.2024 витребувано у Двадцять першої державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.06.2024 на адресу суду від Двадцять першої державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 189/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, Відділ обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту сумісного проживання.

Заявник у судове засідання не з`явилася, при цьому, 06.09.2024 надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися. 05.09.2024 на електронну пошту суду від Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника управління.

Допитана в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначила, що ОСОБА_1 піклувалась про чоловіка, доглядала, жили дружно.

Допитана в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допитаний в судовому засіданні від 28.02.2024 в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що є сусідом заявника, підтвердив факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що з 16.10.1977 заявник ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 16.10.1977 (а.с. 17).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.09.2023 (а.с.5).

Заявник звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління обслуговування громадян, Відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.10.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію в разі втрати годувальника, зазначено наступне, зокрема, що за доданими до заяви документами встановлено, що адреса проживання померлого годувальника не співпадає з адресою проживання утриманця (а.с.10).

Як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва та копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, що належить їй на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 10.10.2011, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (а.с.7, 14, 16).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с.15) ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1999 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в рівних долях (а.с. 6).

Відповідно до акту від 06.10.2023, складеного мешканцями буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у квартирі АДРЕСА_4 проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 . Разом з ним, за вказаною вище адресою проживала його дружина ОСОБА_1 . Подружжя весь час проживало разом та вело спільне господарство (а.с.13).

Постійне проживання заявника з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , з 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що є сусідкою заявника, підтвердила факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ці ж обставини підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявника у них немає. Тому і підстав для сумніву у правдивості доводів заявника про спільне проживання зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 1980 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у суду немає.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Водночас юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Згідно із п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Під час розгляду справи судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по день його смерті, що підтверджується показаннями свідків, а також іншими зібраними у справі доказами, незважаючи на те, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи те, що заінтересованою особою відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, саме з причин того, що не надано документів щодо спільного проживання заявниці та померлого ОСОБА_3 , суд вважає, що встановлення саме цього факту має значення для подальшого оформлення нею пенсії по втраті годувальника.

Ураховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що зазначений факт сумісного проживання знайшов своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 76, 81, 89, 247, 258-265, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, Відділ обслуговування громадян № 5 Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.09.2024.

Суддя М.М. Ткач