ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1568/24 Номер провадження 22-ц/814/3311/24Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року, ухвалене суддею Гольник Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в порядку спадкування недоотриману пенсію в розмірі 78 847 грн 55 коп, яка була нарахована померлому ОСОБА_2 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Вказане рішення оскаржено Пенсійним фондом України в Полтавській області в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2024 року вперше подану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі частини 2 статті 357 ЦПК України у зв`язку із несплатою судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 1816,80 грн та невідповідність апеляційної скарги іншим вимогам ст. 356 ЦПК України (в апеляційній скарзі не зазначено відомостей про наявність/відсутність у скаржника електронного кабінету). Також, в ухвалі судом було роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків належним чином та у встановлений судом строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Копію вказаної ухвали апеляційного суду було надіслано апеляційним судом Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області в електронній формі, як зареєстрованому користувачу підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», та доставлено до електронного кабінету 26.06.2024 8:56:56, про що до матеріалів справи долучено довідку про доставку електронного документу «Ухвала без руху» від 19.06.24 по справі № 554/1568/24.

З урахуванням правил обчислення процесуальних строків, передбачених ст. ст. 123-124 ЦПК України, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, слід вважати 08.07.2024 включно.

Станом на 08.07.2024 від скаржника не надходило жодної заяви на усунення недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху; судовий збір не сплачений скаржником, відомості про зарахування збору за подачу апеляційної скарги до спеціального фонду державного бюджету України відсутні.

За наведених вище обставин, у зв`язку із не усуненням скаржником недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк та порядок, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.07.2024 року вказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Копію вказаної ухвали Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області отримало до електронного кабінету 31.07.2024 1:24:42 (а.с. 68).

09.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в системі "Електронний суд" сформувало апеляційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02 травня 2024 року, яка надійшла до апеляційного суду 12.08.2024.

У вдруге поданій апеляційній скарзі на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить поновити строк на апеляційне оскарження, який вважає пропущеним із поважних причин, та в обґрунтування підстав поважності пропуску строку вказує, що у зв`язку з масовим зверненням пенсіонерів силових структур із позовними заявами до Головного управління, а в подальшому із заявами про здійснення перерахунку пенсій на підставі рішень суду, на працівників юридичного управління зросла навантаженість.

Головним управлінням у 2021 році здійснено порівняння даних Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України «Електронний документообіг» (далі ІКІС ПФУ) встановлено, що у період з 01.02.2020 (з моменту функціонування ЕДО в ГУ ПФУ в Полтавській області) по 21.10.2020 кількість документів, які опрацьовувалися відділом представництва, складала 3449 (судові документи, звернення громадян, службові записки тощо).

У період з 01.01.2024 по 30.07.2024 кількість лише судових документів, які опрацьовувалися відділом представництва, склала 14833, що в порівнянні значно збільшилося за минулі роки.

Також апелянт зазначає, що 08.08.2024 в Головному управлінні в підсистемі «Електронного документообігу» ІКІС ПФУ зареєстровано ухвалу від 29.07.2024 Полтавського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги від 22.05.2024 №1600-0801-7/37942, яка надійшла з системи ЕСІТС «Електронний суд» (скріншот додається).

Головним управлінням усунуто обставини, які стали підставою для повернення апеляційної скарги та сплачено судовий збір в розмірі 1816,80 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.05.2024 по справі №554/1568/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом (квитанція додається).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року визнано неповажними наведені Головним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року.

Надано Головному управлінню пенсійного фонду України в Полтавській області строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року.

Розяснено, що в разі невиконання вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області зареєстровано в системі «Електронний суд» та 16.09.2024 копія ухвали суду від 09.09.2024 доставлена до електронного кабінету юридичної особи та електронного кабінету представника Фонду Калини І.С.

20.09.2024 в системі «Електронний суд» представником Фонду ОСОБА_3 сформовано заяву про усунення недоліків, яку надіслано до апеляційного суду.

Перевіривши наведені в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 17 ЦПК України.

У статті 354 ЦПК України наведено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 356 ЦПК України щодо форми та змісту скарги, так і вимог ст. 354, 357 ЦПК України щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання наведених у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Колегія суддів зауважує, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

Разом із тим, п. 3, п. 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Приписи п.4 ст. 357 ЦПК України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів цивільного судочинства.

При цьому в разі подання апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними. Тобто, поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих частиною другою статті 358 ЦПК України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від установлених обставин, доводів і доказів сторін.

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У поданій на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2024 заяві представник Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області Калина І.С., як на інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує на те, що сплату судового збору в строки, передбачені ухвалою апеляційного суду від 19.06.2024 про усунення недоліків, яка надійшла до Фонду 26.06.2024, унеможливлювало ряд фактів, що не залежать від дій Головного управління, у тому числі, затвердження на І-ІІІ квартали 2024 року тимчасових розписів доходів і видатків Головного управління (копії додаються), та не прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Посилаючись на пункти 20, 29 частини першої статті 116, ст. 22 Бюджетного кодексу України, вказує, що в Головного управління відсутня можливість самостійно формувати бюджет та виділяти кошти із державного бюджету на будь-які фінансування.

Зазначає, що на даний час Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік також не затверджено, сума коштів на сплату судового збору не встановлена.

Вказує, що в Головному управлінні на підставі відповідного положення діє Комісія з питань оскарження судових рішень, прийнятих не на користь Головного управління та доцільності використання коштів на сплату судового збору, та під час розгляду документів щодо сплати судового збору Комісією розгляд питання такої сплати погоджується на наступний місяць. Зокрема 17.07.2024 під час розгляду документів щодо сплати судового збору Комісією розгляд питання такої сплати погоджено на наступний місяць, тобто в серпні 2024 року (витяг з системи ІКІС ПФУ підсистемі «Електронний документообіг» додається). З цих підстав клопотання про продовження строку на усунення недоліків у липні 2024 року до суду не надсилалося.

Таким чином, у зв`язку з обмеженим кошторисом призначення за тимчасовими розписами доходів і видатків Головного управління на І-ІІІ квартали 2024 року така можливість сплати з`явилася на початку серпня 2024 року, тому Головним управлінням 09.08.2024 платіжною інструкцією №3189 сплачено судовий збір в сумі 1816,80 грн, а її копію направлено до суду.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому законом.

Отже, ЦПК України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.

У свою чергу, дотримання вимог ЦПК України щодо належного оформлення апеляційних скарг залежить виключно від особи, яка подає апеляційну скаргу. До того ж, право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Разом з тим вдруге відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02 травня 2024 року 09.08.2024 (сформована в системі («Електронний суд») поза межами встановленого строку.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку (зокрема постанови від 07 червня 2018 року у справі № 822/276/17, від 30 вересня 2021 року у справі № 826/16458/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21 та ін.).

Верховний Суд звертає увагу на те, що сама по собі сплата суб`єктом владних повноважень судового збору після спливу встановленого ЦПК України та наданого судом строку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Право відповідача на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі №380/17601/21.

У цій справі повернення первісної апеляційної скарги відбулося, зокрема, внаслідок несплати відповідачем судового збору, тобто обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Правову позицію стосовно окресленого питання викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 у справі № 640/3393/19, де зазначено, що « особа яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.».

Таким чином можна констатувати, що обставини, які зумовили повернення первісної апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року були пов`язані виключно з неналежним їх оформленням, і не були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Отже обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Такі висновки наведені в постанові Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № №560/770/23.

Таким чином не прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік, який затверджується Кабінетом Міністрів України; відсутність в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області можливості самостійно формувати бюджет та виділяти кошти із державного бюджету на будь-які фінансування не є поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Як і не може бути такою підставою та обставина, що можливість сплати судового збору у ГУ ПФУ в Полтавській області з`явилася на початку серпня 2024 року, оскільки засідання Комісії з питань оскарження судових рішень, прийнятих не на користь Головного управління та доцільності використання коштів на сплату судового збору відбулося 17 липня 2024 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року.

Керуючись ст. 357ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 травня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук