Справа № 146/1621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С.., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будівлі в натурі між власниками (виділення частки)

ВСТАНОВИВ:

1 жовтня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 1 жовтня 2024 року, головуючим суддею визначено Мороза І.С.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26 листопада 2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 1 жовтня 2024 року.

Після надходження матеріалів позову судді, останній перевіряє позов на відповідність вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши позов на відповідність ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення позову без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру, а саме: поділити в натурі житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 між власниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і виділити ОСОБА_1 у приватну власність наступні приміщення: коридор1-1, площею 4,4 м?, кімнати 1-2, площею 8,4 м?, 1-3 площею 8,5 м? житлового будинку «А», кухня 11, площею 9,9 м?, прибудова сарай, площею 8,3 м?; припинити право спільної часткової власності на виділену ОСОБА_1 у приватну власність частину житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві вказана ціна позову 82000 грн. При цьому матеріали справи не містять належних доказів про вартість майна, яке позивач просить поділити в натурі та виділити їй у приватну власність частину вказаного майна, що не дає можливості суду визначити необхідний розмір судового збору, який повинен бути сплачений у цьому випадку.

Згідно з п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Всупереч вказаним вимогам закону позивачем не обґрунтовано дійсну вартість спірного майна з посиланням на належні докази та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, ціна позову у цій справі повинна визначатись дійсною (ринковою) вартістю спірного майна, визначеною належним суб`єктом оціночної діяльності.

В той же час, позивачем ціна позову визначена в розмірі 82000 грн., що може суттєво не відповідати реальній вартості майна на час розгляду справи.

Крім того, ціна позову є визначним критерієм при визначенні категорії значності справи (чи є вона малозначною).

Враховуючи зазначене вище, позивачу необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну (ринкову) вартість нерухомого майна на день звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві строк для виправлення недоліків шляхом надання доказів про дійсну (ринкову) вартість нерухомого майна на день звернення до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 185 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будівлі в натурі між власниками (виділення частки) залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу-якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. С. Мороз