Справа №551/957/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в приміщенні суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за орендною платою,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 25724,03 грн., пені в розмірі 550,49 грн., інфляційних втрат в розмірі 1095,82 грн. та 3-х процентів річних в сумі 452,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 грудня 2015 року між позивачем та ТОВ «Вікторія Агроекспо» строком на 7 років було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:022:0036, яка знаходиться на території Миргородського району Полтавської області

15 липня 2018 року було укладено додаткову угоду про заміну орендаря, відповідно до якої ТОВ «Вікторія Агроекспо» було замінено на ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та з 2018 року збільшено розмір орендної плати до 25724,03 грн.

В супереч умовам договору оренди землі відповідач не виплатив позивачу в строк до 31 грудня 2023 року орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої становить 25724,03 грн. Вищевказана поведінка відповідача спонукала позивача звернутись за захистом свої прав до суду.

Також позивач скористався своїм правом та просив суд стягнути з відповідача передбачену умовами договору оренди землі пеню за несвоєчасну виплату орендної плати, а також передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 проценти річних.

Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У встановлені ч.7 ст. 279 ЦПК України строки клопотань по розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

05 вересня 2024 року від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому, не заперечуючи проти наявності орендних відносин між сторонами, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що орендна плата розрахована позивачем на підставі проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки при тому, що здіснення такої індексації не передбачено умовами договору та додаткових угод.

Відповідач вказав, що несвоєчасна виплата орендної плати пов`язана із ситуацією в державі, а саме повномасштабним військовим вторгненням російської федерації, наявністю проблем із реалізацією вирощеною сільськогосподарською продукцією та необхідністю забезпечення продовольчої безпеки в Україні.

Також відповідач зазначив, що позивач має отримати орендну плату в розмірі 20707,85 грн., а не у розмірі 25724,03 грн., як вказано ним в позовній заяві, оскільки на відповідача, як на податкового агента, покладається обов`язок нарахування та перерахування податків та зборів, які нараховуються на оренду плату за землю (ПДФО та військовий збір).

Крім того, відповідач просив не стягувати або зменшити на 99% пеню та інфляційні втрати з огляду на сучасні реалії та наявні у нього проблеми із веденням сільськогосподарського бізнесу.

У визначений судом строк відповіді на відзив від позивача не надходило.

Дослідивши наявні в його розпорядженні матеріали справи, суд встановив наступі факти та правовідносини, які їх супроводжують.

Позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 016617 від 29 серпня 2002 року належить земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 4,8350га, яка розташована на території Шишацького (нині Миргородського) району Полтавської області та має кадастровий номер :00:022:0036 (а.с. 10,17-20).

15 грудня 2015 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Вікторія Агроекспо» (Орендар) був укладений договір оренди землі б/н за умовами якого орендодавець передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 4,8350га, яка розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького (нині Миргородського) району Полтавської області та має кадастровий номер :00:022:00364. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 178639,12 грн.

Договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня поточного року у грошовій формі, в розмірі не менше 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13397,93 грн. (а.с.11-16).

15 липня 2018 року між Орендодавцем ОСОБА_1 , Орендарем ТОВ «Вікторія Агроекспо» та Новим орендарем ТОВ «Райз Північ» укладено додаткову угоду б/н про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 13 лютого 2017 року за № 19037316 (а.с.21)

За умовами даної угоди Орендар передав, а Новий орендар прийняв на себе права та обов`язки орендаря щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :00:022:0036, площею 4,8350 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 214366,94 грн. З 2018 року орендна плата складає 25724,03 грн., що становить 12% нормативної грошової оцінки землі (пункти 3.2,3.4).

Відомості про ТОВ «Райз Північ», як нового орендаря належної ОСОБА_1 земельної ділянки внесені до Державного реєстру речових прав (а.с.17-18).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди

Відповідно абз. 5 ч.1 ст. 24 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря до своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Умовами договору оренди землі та додатковою угодою до нього чітко визначено обов`язок орендаря виплатити орендодавцю орендну плату за землю в розмірі 25724,03 грн. в термін до 31 грудня поточного року.

Відповідач не заперечує фактів свого перебування в орендних відносинах з позивачем та невиплати ним позивачу орендної плати за землю за 2023 рік, посилаючись на соціально-економічну ситуацію в державі, однак жодних доказів неможливості виконання ним даного зобов`язання суду не надано.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості з орендної плати цілком законною та обґрунтованою.

Разом з тим, суд частково погоджується з доводами відповідача про наявність у нього обов`язку утримати та перерахувати державі необхідні податки (збори) із суми орендної плати.

Так п. 9 спірного договору оренди землі прямо передбачено, що із визначеної договором суми орендної плати Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (а.с.8).

Відповідно до п.п.162.1.1 та 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, а також податковий агент.

Згідно з п.п.168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 170.1.1 п.170.1 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Таким чином, сума орендної плати, яка стягується на користь позивача зазначається в судовому рішенні в розмірі до нарахування та утримання з неї необхідних податків та зборів, а подальше їх нарахування та утримання повинно бути здійснено податковим агентом який виплачує дохід (в даному випадку орендарем ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ»).

З приводу позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 процентів річних, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст. 550 ЦК).

Пунктом 14 Договору оренди землі передбачено, що в разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с.12).

Крім того, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 22 вересня 2020 року (справа № 918/631/19), приписи статті 625 ЦК поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Цією ж постановою детально визначено порядок розрахунку інфляційних втрат на підставі відповідних індексів інфляції. Дану позицію суд вважає необхідним застосувати й у вказаних правовідносинах.

Зважаючи на те, що граничним строком виплати орендної плати за землю відповідно до умов договору є 31 грудня 2023 року та станом на вказану дату орендар свого обов`язку щодо виплати орендної плати орендодавцю не виконав, суд вважає, що з 01 січня 2024 року розпочався період з який позивач має право вимагати сплати передбаченої договором неустойки за невиконання грошового зобов`язання відповідачем, а також інфляційних втрат та 3 процентів річних. Вказаний період повинен обраховуватись по дату звернення позивача до суду, оскільки в подальшому позовні вимоги позивачем не змінювались (не збільшувались).

Провівши власні розрахунки (додаються до матеріалів справи), суд вирахував, що сума пені становить 550,49 грн. (така ж сума вказана позивачем), сума інфляційних втрат - 1095,82 грн. (така ж сума вказана позивачем), а сума 3 процентів річних - 451,22 грн. при тому, що позивачем вказано 452,46 грн. (вочевидь позивач не врахував, що 2024 рік є високосним та у ньому 366 днів).

Підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій суд не знаходить, виходячи з наступного.

Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку розмір неустойки у вигляді пені становить лише 550,49 грн. при сумі заборгованості 25724,03 грн. та тривалості не виконання зобов`язання більше 8 місяців, а отже розмір пені не підлягає зменшенню.

Відповідно до сталої судової практики в тому числі й Верховного Суду сформовалась позиція про те, що передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 проценти річних, які стягуються з боржника за несвоєчасне виконання ним грошового зобов`язання не є неустойкою та мають виключно компенсаційних характер, а отже підстави для їх зменшення судом у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 25724,03 грн. заборгованості з орендної плати, 550,49 грн. пені, 1095,82 грн. інфляційних втрат та 451,22 грн. в якості 3 процентів річних від суми заборгованості, а всього 27821,56 грн.

Разом з тим, позивач навів у позовній заяві заокруглену суму 27821 грн., а отже виходячи з принципу диспозитивності, суд вважає необхідним стягнути заборгованість у розмірі, зазначеному позивачем, зменшивши від суми зроблених судом розрахунків розмір пені на 49 копійок, а розмір інфляційних втрат та 7 копійок

Таким чином первісні позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Документально підтверджені судові витрати становлять 1211,20 грн. сплаченого позивачем судового збору (а.с.1). Доказів щодо інших витрат на стадії розгляду справи суду не надано.

Керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України та враховуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд стягує судовий збір з відповідача на користь позивача.

Суд також не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про застосування положень ч. 10 ст. 265 ЦПК України та зазначення у даному судовому рішенні вказівки про нарахування 3 процентів річних та індексу інфляції до моменту виконання рішення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.10 ст. 265 ЦПК суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Дана норма передбачає, що такі дії є правом, а не безумовним обов`язком суду. Також вона стосується нарахування відсотків або пені та не передбачає застосування індексу інфляції, як просить позивач. Крім того суд звертає увагу, що у даній нормі застосовується слово «відсотки», що є математичною категорією, а ст. 625 ЦПК України передбачено стягнення «процентів», що є цивільно правовою категорією, а отже вказані поняття не завжди мають тотожний зміст.

З огляду на правову природу присуджених судом 3 процентів річних на суму заборгованості, яка має позадоговірний (компенсаційний) характер, суд не знаходить підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 10 ст. 265 ЦПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279-284, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за орендною платою задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» (, індекс 42304, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 25724 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 03 коп., обрахованої без вирахування обов`язкових податків та зборів до державного бюджету, а також пеню в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн., інфляційні втрати в сумі 1095 (одна тисяча дев`яносто п`ять) грн. 75 коп. та 3 проценти річних в сумі 451 (чотириста п`ятдесят одна) грн. 22 коп., а всього стягнути 27821 (двадцять сім тисяч вісімсот двадцять одну) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» (, Сумська область, Сумський район, с. Степанівка, вул. Заводська, 4) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап