02.10.2024 Суддя Бабенко Ю. П..
Справа № 644/1795/24
Провадження № 2/644/1701/24
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

02 жовтня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Рибалко В.О., представника відповідачки- ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить стягнути зі ОСОБА_3 грошову компенсацію за частину вартості автомобіля марки MITSUBISHI, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 5009,20 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 193994,02 грн. Просить суд припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на автомобіль марки MITSUBISHI, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Представником відповідача подано клопотання про передачу справи на розгляд Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за територіальною підсудністю. В обґрунтування клопотання представник зазначив, що позивач на день звернення до суду 11.03.2024 року із позовною заявою про поділ майна подружжя знав, що відповідач проживає не в м. Харкові, а з грудня 2023 року зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , в статусі вимушено переміщеної особи через військову агресією РФ до України, що підтверджується договором оренди квартири від 10.12.2023 року. Отже, вважає, що позивач свідомо ввів в оману суд щодо підсудності даної справи внаслідок чого порушено територіальну підсудність і справа розглядається не тим судом. Таким чином, оскільки на день звернення позивачем до суду відповідач уже тривалий час проживала в м. Івано-Франківську, і про це позивачу було відомо, так як з відповідачем також проживав і їх спільний син, справа про поділ майна подружжя підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області (адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11), а не Орджонікідзевському районному суду, та повинна бути передана за територіальною підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11).

В судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.03.2024 року, яку він долучив до матеріалів справи, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 та вважається такою, що з 13.03.2024 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій проти задоволення клопотання про передачу справи за підсудністю заперечувала, зазначила, що довідка про взяття на облік ВПО не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання чи перебування особи за вказаною адресою. Така довідка підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік. В відповідності до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, на думку представника позивача справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

Судом встановлено, що ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначене судове засідання по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судом відкрито провадження у вказаній справі на підставі інформації з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 12.03.2024 року, згідно якої відповідач ОСОБА_3 станом на 12.03.2024 року була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 13.03.2024 року № 2615-, яка надана суду представником відповідачки, ОСОБА_3 з 13.03.2024 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою фактичного місця проживання/перебування, а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на час прийняття судом до свого провадження 29.03.2024 року позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відповідач ОСОБА_3 вже була зареєстрована як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно частини 9 статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 5 вказаного Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Крім того, у роз`ясненні від 02 вересня 2022 року Верховний Суд України зазначив, що особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Враховуючи викладене, що на час прийняття 29.03.2024 року судом справи до свого провадження відповідач вже була зареєстрована як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов до висновку, що справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова та її слід передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Посилання представника позивача на вимоги ч.2 ст.31 ЦПК України не заслуговують на увагу, оскільки дана справа не стала підсудною іншому суду в процесі розгляду справи, а була підсудна іншому суду на час відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 27, 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя: