ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9691/24 Справа № 176/1836/24 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрик В.В. на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з ззаначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відпоавідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.05.2021 року рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано. З моменту розірвання шлюбу позивач проживає із сином.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.04.2024 року ВП66669582 заборгованість ОСОБА_2 становить 148833,29 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

Позивачем було проведено розрахунок пені, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка становить:198957,13 грн. Враховуючи, що пеня не може перевищувати 100% заборгованості, позивач вважає, що з відповідача має бути стягнуто пеню у розмірі 148833,29 грн. Окрім того, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 21497,73 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Позивачем було надано розрахунок неустойки за прострочення виплати аліментів з урахуванням того, що відповідачем взагалі не виплачувались аліменти у 2022 та 2023 роках.

Відповідач надав до суду розрахунок державного виконавця, де сума заборгованості становить 21497,73 грн., що було взято до уваги судом і пораховано відповідно пеню. Вважає такий розрахунок невірним, оскільки з наданих розрахунків позивачем та відповідачем вбачається спільне, що в період з березня 2022 року по грудень 2023 року останнім не сплачувалися аліменти.Тому вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволеними в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки на електронну пошту. Конверт з повісткою на адресу відповідача повернувся із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у його та позивача відсутність.

Відповідно до 3, 4 ч.8. ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено,що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що наданий відповідачем розрахунок відображає заборгованість станом на 31.08.2024 року, тобто за датою складення є більш актуальним на день розгляду справи, тому при визначенні розміру неустойки (пені) саме цей розрахунок заборгованості по аліментам прийняв до уваги і з урахуванням зазначеного визначив розмір пені,яка підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Представником позивача зроблений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, згідно якого розмір пені складає 198957,13 грн за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року, що перевищує 100% заборгованості у розмірі 148833,29 грн..Тому просив стягнути пеню саме в розмірі 148833,29 грн.

Відповідно довідки №8936 від 06.05.2024 року, виданої державним виконавцем Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного МУ МЮ, станом на 30.04.2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 148833,29 грн.

Згідно довідки від 26.08.2024 року, виданої державним виконавцем Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного МУ МЮ, станом на 31.08.2024 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 складає 21497,73 грн..

Статтею 196 СК України встановлено,що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом першої інстанції встановлено, що має місце заборгованість зі сплати аліментів з боку відповідача та позивач має право на стягнення пені. Суд першої інстанції погодився із розміром пені, розрахованим представником позивача, і який складає 198957,13 грн за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року. Однак він значно перевищує перевищує 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із розміру заборгованості за довідкою державного виконавця станом на 31.08.2024 року, яка становить 21497,73 грн..

Посилання на те, що судом першої істанції помилково прийнято до уваги заборованість в сумі 21497,73 грн не може бути прийнятим до уваги, оскільки стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 148833,29 грн. перевищувало б 100% заборгованості по аліментах, яку визначено державним виконавцем у розмірі 21497,73 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 148833,29 грн., що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрик В.В. залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: