Справа № 367/5788/24
Провадження №2/367/4353/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2024 року м.Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Шпильового Р.О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи підстави звернення вказує, що 22.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого отримав 10 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. Платіж повернення кредиту, сплати комісії та процентів мав бути внесений 22.05.2021 року.

Вказує, що позивачем умови вищевказаного кредитного договору були виконані в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість останній взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав.

20.08.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу №ККЛУ-20082021, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги і за договором №1831123 від 24.04.2021 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Зазначає, що станом на 09.09.2021 року загальна сума заборгованості відповідача становить 32 800,00 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу в розмірі 10 000 грн., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 22 800 грн., яку ТОВ «ФК Кредит-Капітал» просить стягнути зі ОСОБА_1 на свою разом з понесеними судовими витратами зі сплати судового збору заборгованість у розмірі 2422,40 грн..

Ухвалою суду від 19.06.2024 року провадження по справі було відкрито, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

03.07.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому не визнала позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт укладання договору з відповідачем та його істотних умов, позивачем не надано доказів надання відповідачу його примірнику оригіналу договору, отже, відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови з якими він не був фактично ознайомлений. Додала, що єдиним доказом укладання договору може бути оригінал його примірнику в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі і підписами сторін у відповідності до ст.100 ЦПК України та ЗУ «Пре електронні документи та електронний документообіг».

Позивачем не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основному боргу, відсоткам, неустойці, які не були погоджені у письмовій формі).

Нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України та заявленим самим позивачем у наданих копіях Договору та графіку платежів умовам кредитування і є непропорційно великою сумою, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин.

Вказала, що надані позивачем паперові копії електронних документів, без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання, не є належними та допустимими доказами.

При цьому, не заперечувала договір виключно через те, що він міг бути укладеним в електронній формі, але заперечувала факт його укладання і в електронній формі через відсутність оригіналу підписаного обома сторонами у дату його укладання. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Разом з відзивом на позов від позивача надійшли клопотання про надання оригіналів для огляду та виключення копій з числа доказів разом з клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» наступні документи: оригінал Договору про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього. Якщо укладений в електронній формі надати на диску DVD-R з підписами обох Сторін у дату укладення. Докази фактичного надання позичальнику ОСОБА_1 примірників підписаних Договору про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року, додатків та додаткових угод до нього у дату їх укладання. Оригінал Заявки на видачу кредиту за вищевказаним кредитним договором від позичальника ОСОБА_1 . Докази ознайомлення позичальника ОСОБА_1 з іншими документами по цим кредитним правовідносинам до моменту укладення договору під підпис. Оригінал первинного бухгалтерського документу щодо фактичного перерахунку грошових коштів позичальнику ОСОБА_1 від кредитора по вищевказаному Договору про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року, із зазначенням повних реквізитів отримувача. Оригінал Виписки з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику. Договір про відступлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за Договором про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року з позичальником ОСОБА_1 - повний текст, акт приймання-передачі права вимоги та приймання-передачі кредитної справи, фактичної оплати за вказаним договором.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року вищевказане клопотання відповідача задоволено частково та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на електронних носіях оригінал договору про надання кредиту №1831123 від 22.04.2021 року, з підтвердженням його підписання обома сторонами (одноразовими ідентифікаторами тощо).

07.08.2024 року представником позивача - ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, в якому спростовував викладені позивачем у відзиві обставини. Щодо укладання договору вказав, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надіслало відповідачу одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону останнього, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору №1831123 від 22.04.2021 року. Даний кредитний договір є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника.

Зауважив, що без отримання SMS-повідомлення на номер телефону відповідача, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт Товариства з доменним ім`ям https://www.credit7.ua, яка є частиною Інформаційно- телекомунікаційної системи Товариства за допомогою логіна та пароля, договір між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не був би укладений. Тобто, даний Кредитний договір відповідає внутрішній волі Відповідача.

Додав, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника з якими вона була ознайомлена на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: вона ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та інших Правил, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору.

Тобто, підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Отже, Відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказав, що відповідач, заперечуючи отримання кредитних коштів, на підтвердження своїх доводів доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у Договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить, не надала.

Ухвалою суду від 15.08.2024 року вирішено питання про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та продовжено строки розгляду даної цивільної справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання на з`явилась. 11.10.2024 року до суду подала клопотання, в якому просила провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.04.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено Договір №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 22.05.2021 року.

Відповідно до умов вказаного договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10 000 грн. (п.1.2. договору). Тип процентної ставки фіксована (п.1.4.).

Стандартна процента ставка становить 1,90% в день (п..1.4.1.) та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до 4.2 договору; у межах нового строку, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2. договору. Відповідно до п.1.4.2. знижена процента ставка становить 0,95% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства Індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту. зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів. які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому. Клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Клієнта лише у випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, ділу передбачених цим Договором. Якщо Клієнт не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, з зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Клієнта. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 346,75% річних. за стандартною ставкою 15 700,00 грн. за зниженою ставкою 12 850,00 грн.

Згідно з п.2.1. кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 або на іншу карту клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству. Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту на користь клієнта (п.2.4.). Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п.2.5. договору)

п. 2.4. Договору № 1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року вказує, що Кредит вважається наданим в день перерахування Кредитодавцем суму кредиту на користь Відповідача.

п. 2.5. Договору № 1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року зазначає, що кредит вважається погашеним в день отримання Кредитодавцем коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.2.2., клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3. п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.

Згідно із п. 4.2.3., сторони погодили, що: за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору. При застосування автопролонгації знижка, надана Клієнту в рамках Програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 Договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в Особистому кабінеті.

Положеннями п.9.3. Договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року визначено, що датою укладання договору є дата його підписання сторонами в електронній формі. Договір набуває чинності з моменту перерахування кредитодавцем грошових коштів клієнту.

Відповідно до п.9.9. договору, підписуючи це договір клієнт підтвердив, що перед укладанням цього договору йому була в чіткій формі та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.1,2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», розміщені на веб-сайті та затверджені наказом №07-ОД від 19.02.2020 року, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі або через особистий кабінет (п.9.12).

Відповідно до п.9.13. договору сторони домовились, що примірник цього договору вважається отриманим клієнтом, якщо товариство направило на електронну адресу вказану клієнтом в особистому кабінеті та/або безпосередньо в особистий кабінет.

Як вбачається з копії довідки сервісу онлайн платежів «iPay.ua» 22.04.2021 року о 13:50:18 год. відповідачу ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти на картку № НОМЕР_2 , що свідчить про виконання умов договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року зі сторони ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Відповідно до додатку №1 до договору №1831123 від 24.04.2021 року (графік платежів) встановлено дату повернення кредиту та сплату нарахованих процентів 22.05.2021 року, до сплати: сума кредиту в розмірі 10 000,00 грн, сума нарахованих процентів 2850,00 грн, разом 12 850,00 грн.

Згідно з п.6.1.2.3. Договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року, кредитодавець має право укладати договори щодо відступлення прав вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без згоди Відповідача.

20.08.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу №ККЛУ-20082021, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги у тому числі і за договором №1831123 від 24.04.2021 року, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму в розмірі 32 800,00 грн., з яких 10 000 грн. залишок по тілу кредиту та 22 800,00 грн. залишку по відсотках.

27.09.2023 року на адресу відповідача було надіслано претензію про погашення існуючої заборгованості за кредитним договором №1831123 від 24.04.2021 року в розмірі 32 800,00 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Із позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що договір №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року був укладений в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України « Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII ( далі Закон №675-VIII) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону 675-VIII ).

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону №675-VIII визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання електронного підпису усіма сторонами правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефона одноразовий ідентифікатор, який відповідачка використала для підтвердження підписання договору.

Отже, без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений, тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Суд відхиляє аргументи відповідачки про те, що анкета-заява, кредитний договір та додатки до нього є неналежними і недопустимими доказами, оскільки не містять відомостей щодо підпису їх одноразовим ідентифікатором з тих підстав, що кредитний договір був укладений в електронній формі.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідачки про те, що наявна в матеріалах справи паперова копія кредитного договору є неналежним доказом його укладення.

У частинах другій, третій, п`ятій статті 100 ЦПК України визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З отриманої на виконання вимог ухвали суду копії договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року вбачається, що такий був укладений в електронній формі, містить відомості про одноразовий ідентифікатор обох сторін правочину, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки та прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі.

Стверджуючи про неналежність паперової копії договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року, як доказу, у зв`язку з ненаданням його оригіналу в електронній формі, відповідачка не зазначає в чому саме полягають обґрунтовані сумніви у відповідності поданої паперової копії оригіналу, а лише посилається на відсутність у договорі електронних підписів сторін та при цьому не заперечує самого факту укладення відповідачкою вказаного кредитного договору.

Проте, неподання позивачем оригіналу електронного доказу, за відсутності обґрунтованих сумнівів у відповідності його паперової копії оригіналу, саме по собі не робить таку паперову копію неналежним доказом, оскільки сукупність інших наявних у матеріалах справи доказів, вказують, на укладення між ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року в електронній формі.

Не заслуговують на увагу і доводи представника відповідачки про відсутність у матеріалах справи доказів перерахування «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» грошових коштів в розмірі 10000,00 грн на рахунок позичальника.

Так, перерахування на картковий рахунок відповідачки грошових коштів за «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» підтверджується копією довідки сервісу онлайн платежів «iPay.ua», відповідно до якої 22.04.2021 року о 13:50:18 год. відповідачу ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в розмірі 10 000,00грн. на картку № НОМЕР_2 , що свідчить про виконання умов договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року зі сторони ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б спростовували належність вказаного карткового рахунку відповідачці.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало в повному обсязі умови кредитного договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року, укладеного з ОСОБА_1 , надавши останній обумовлену суму кредиту, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, обов`язкові платежі в рахунок погашення кредиту, процентів та комісії своєчасно не вносила, внаслідок чого станом на 22.04.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» складає 32 800,00 грн., з яких 10 000 грн. залишок по тілу кредиту та 22 800,00 грн. залишку по відмотках.

Саме таку суму заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором про відступлення права вимоги №ККЛУ-20082021 від 20 серпня 2021 року передало позивачу ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в результаті чого останнє набуло право вимоги до відповідачки за договором №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року.

Підстави виникнення заборгованості за кредитним договором та її розмір підтверджуються відомостями про щоденні нарахування та погашення.

При цьому суд, враховує доводи відповідачки про те, що розрахунки заборгованості самі по собі не можуть бути належними і допустимими доказами наявності заборгованості.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі.

Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі та відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

У розрахунку заборгованості, наведеному в позовній заяві, вказано, що борг відповідачки становить 32 800,00 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу в розмірі 10 000 грн., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 22 800 грн.

При цьому, вказаний в ній розмір наданого кредиту узгоджується з іншими доказами, наданими на підтвердження суми виданого кредиту, зокрема, копією довідки сервісу онлайн платежів «iPay.ua», відповідно до якої 22.04.2021 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на свою банківську карту в сумі 10 000,00 грн..

Враховуючи, що ОСОБА_1 оплату за договором №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року в повному обсязі не здійснювала, заборгованість за кредитом становить 10 000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами, суд виходить з такого.

Згідно з розрахунком заборгованість за відсотками становить 22 800,00 грн. Вказані проценти нараховувалися до 09.09.2021 року.

Умовами кредитного договору №1831123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.04.2021 року передбачено, що стандартна процента ставка становить 1,90% в день (п.1.4.1.) та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до 4.2 договору; у межах нового строку, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2. договору.

Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.

Ураховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 ( провадження №14-10цс18).

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такі правові висновки щодо застосування частини першої статті 1050 та статі 625 Цивільного кодексу України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.

Із аналізу вказаних правових норм слідує, що позичальник до закінчення терміну кредитування зобов`язана була сплачувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а після закінчення терміну кредитування у зв`язку з порушенням нею взятих на себе зобов`язань, повинна нести відповідальність на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з п.4.2.2. договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1831123 від 22.04.2021 року, підписуючи цей Договір відповідач ОСОБА_1 дала свою згоду на його автопролонгацію, продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3. п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.

Згідно із п. 4.2.3., сторони погодили, що: за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору. При застосування автопролонгації знижка, надана Клієнту в рамках Програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 Договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в Особистому кабінеті.

У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки.

Отже, виходячи зі змісту формулювання умов про сплату процентів, передбачених пунктом 4.2 договору №1831123 від 22.04.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, слід дійти висновку, що проценти за неправомірне користування кредитом, тобто після настання прострочення виконання зобов`язання, передбачені на підставі частини 2 статті 625 ЦК України в розмірі процентної ставки за користування кредитними коштами, яка в пункті 1.6 кредитного договору визначена на рівні 1,90% в день та застосовується та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. договору та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до 4.2 договору; у межах нового строку, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2. договору.

Таким чином, нарахування відповідачці процентів поза межами строку кредитування відповідає умовам укладеного договору, оскільки є мірою відповідальності, яка виникла на підставі частини 2 статті 625 ЦК України у зв`язку з простроченням виконання нею зобов`язання за вказаним кредитним договором.

До того ж, суд приймає до уваги, що строк кредитування було пролонговано відповідно до умов п.4.2. кредитного договору.

За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню також заборгованість за процентами в сумі 22 800,00 грн.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №1831123 від 22.04.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 32 800,00 грн., з яких 10 000 грн. залишок по тілу кредиту та 22 800,00 грн. залишку по відмотках

Суд не бере до уваги доводи відповідачки про неправомірність нарахування позивачем процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, оскільки вказані доводи спростовуються вищенаведеними висновками суду.

Решта доводів відповідачки, наведених у відзиві на позовну заяву, не спростовують висновків суду про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 коп. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258- 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1831123 від 22.04.2021 року в розмірі 32 800,00 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження за адресою: місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2024 року.

Суддя: О.В. Чернова