Провадження № 2-о/161/570/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та рівності часток у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із вищезазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком, а ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною матір`ю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 1/5 частці кожному у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом реєстру житлового фонду Департаменту житлово комунального господарства Луцької міської ради 27.11.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 2125165 від 12.12.2008 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , який приходився заявнику рідним батьком, а заінтересованим особам: ОСОБА_2 чоловіком, та ОСОБА_3 рідним батьком. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із частки квартири АДРЕСА_2 та частки квартири АДРЕСА_3 . Частку у квартирі АДРЕСА_2 , покійний ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (який діяв на час виниклих правовідносин) успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом подання заяви до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області (спадкова справа № 170/98), однак юридично правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім`я не оформляв. Дана обставина встановлена постановою нотаріуса про відмову у вчиненні дій від 11.07.2024 року. Наявність спадкового майна підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Комітетом по майну комунальної власності 13.04.1993 року на ім`я ОСОБА_4 та копією технічного паспорту на квартиру, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 1993 року на ім`я ОСОБА_4 . Частку у квартири АДРЕСА_3 , покійний ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на момент її смерті, у відповідності до частини 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім`я не оформляв. Дана обставина встановлена постановою нотаріуса про відмову у вчиненні дій від 11.07.2024 року. Наявність спадкового майна підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради 27.11.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 2008 року. Факт смерті ОСОБА_4 (батька ОСОБА_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Луцького міськвиконкому 13.09.1997 року, актовий запис № 1353. Факт смерті ОСОБА_5 (матері ОСОБА_6 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 14.06.2013 року, актовий запис №909. Факт перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого міським бюро ЗАГС м. Луцька 12.06.1954 року, актовий запис № 198. Факт родинних відносин покійного ОСОБА_6 з покійним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого міським бюро ЗАГС м. Луцька 21.09.1955 року, актовий запис № 651. На випадок своєї смерті покійний ОСОБА_6 заповіту не лишив , а тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом майна покійного ОСОБА_6 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є: заявник, як донька, та заінтересовані особи: ОСОБА_2 , як дружина, та ОСОБА_3 , як донька. За оформленням спадкових прав на вказане спадкове майно до Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шум І.О., 20.02.2024 року звернулися доньки померлого ОСОБА_6 : ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які подали заяви про прийняття спадщини. 20.02.2024 року Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шум І.О. було заведено спадкову справу № 4/2024. Дружина ОСОБА_6 ОСОБА_2 в межах шестимісячного строку , передбаченого ст. 1270 ЦК України, у відповідності до ст. 1273 ЦК України, подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь доньок. В ході перевірки наданих заявником документів, нотаріус пояснила, що на даний час вона не може видати заявнику свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , оскільки існують розбіжності у його прізвищах та прізвищах його батьків та невизначеність часток у праві спільної сумісної власності, про що видала заявнику постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.07.2024 року з роз`ясненням необхідності встановлення вказаних фактів в судовому порядку. З огляду на викладене, у заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення юридичного факту родинних відносин. Окрім цього, при видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , частки усіх співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру в дробовому виразі не визначалися. З урахуванням рівності часток усіх співвласників у праві спільної сумісної власності та того, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру, її співвласниками є 5 осіб, частка кожного з них у дробовому значенні складає 1/5. З врахуванням того, що жодних домовленостей між співвласниками вказаної вище квартири про розмір їх часток в ній не було, то слід вважати, що кожному із співвласників квартири належить по 1/5 частині. Невизначеність часток співвласників квартири у дробовому значенні, не дає можливості нотаріусу видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у цій квартирі, а тому заявник також просить встановити, що кожному із співвласників у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру належить по 1/5 частині, оскільки вирішити це питання в добровільному порядку шляхом подання нотаріусу спільної заяви від усіх співвласників квартири не представляється можливим, з огляду на те, що двоє її співвласників на даний час є померлими.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 10.10.2024 року (а.с.34).

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги, викладені в заяві, підтримують та просять їх задовольнити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у її відсутність, додатково повідомивши, що не заперечують проти задоволення зазначених в заяві вимог (а.с.43, 44).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим слухати справу у відсутність заявника, її представника та заінтересованих осіб.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в ній, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні норми закону викладені і в ст. ст. 15, 16 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Луцьку у віці 68 років помер рідний батько заявниці ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 грудня 2023 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема на спадкове майно, яке складається із частки квартири АДРЕСА_2 та частки квартири АДРЕСА_3 (а.с. 20-25).

Частку у квартирі АДРЕСА_2 , покійний ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (який діяв на час виниклих правовідносин) успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом подання заяви до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області (спадкова справа № 170/98), однак юридично правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім`я не оформляв, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні дій від 11.07.2024 року (а.с. 31-32).

Наявність спадкового майна підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Комітетом по майну комунальної власності 13.04.1993 року на ім`я ОСОБА_4 та копією технічного паспорту на квартиру, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 1993 року на ім`я ОСОБА_4 (а.с.20-22).

Частку у квартири АДРЕСА_3 , покійний ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на момент її смерті, у відповідності до частини 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім`я не оформляв, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні дій від 11.07.2024 року (а.с. 31-32).

Наявність спадкового майна підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради 27.11.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 12.12.2008 року (а.с. 25-26).

20.02.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шум І.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_6 .. Внаслідок цих обставин було заведено спадкову справу № 4/2024 за номером у Спадковому реєстрі 79218 (а.с. 14 зворотній бік).

Постановою Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шум І.О. від 11.07.2024 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на квартиру АДРЕСА_2 та на 2/5 частки квартири АДРЕСА_3 , а також зазначено, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину той факт, що у квартирі АДРЕСА_3 не було визначено часток співвласниківу праві спільної сумісної власності. Окрім цього, зазначено, що з документів, які були подані заявником на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, існують розбіжності, які не дають можливості встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та його померлими батьками, оскільки прізвище спадкодавця в його свідоцтві про смерть зазначено як « ОСОБА_8 », а прізвище у свідоцтвах про смерть його батька « ОСОБА_9 », у матері « ОСОБА_8 ». Також у відомостях з Державного реєстру цивільного стану громадян, батько зазначається як « ОСОБА_8 », а мати « ОСОБА_8 », а у правовстановлюючих документах на спадкове майно батько « ОСОБА_9 », а мати « ОСОБА_9 ».

Так, як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 16.03.2024 року, вбачається, що 13.06.1954 року було укладено шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , прізвище подружжя після реєстрації шлюбу: « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 » (а.с. 19).

Відповідно до відомостей з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 2 від 16.03.2024 року, народилась дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 21.09.1955 року було складено актовий запис за № 651. Відповідно до відомостей даного Витягу, батьком дитини зазначено « ОСОБА_12 », а мати « ОСОБА_11 » (а.с. 16).

Проте, в інших документах: свідоцтві про смерть ОСОБА_4 , його прізвище зазначено через подвійну літеру «Є», як і в свідоцтві про смерть ОСОБА_5 , її прізвище вказане також через подвійну літеру «Є» (а.с. 17).

Аналізуючи наведені докази, у тому числі і надані пояснення в письмових заявах заінтересованих осіб, суд доходить висновку, що зазначені розбіжності у написанні прізвищ покійних осіб були викликані невірним (помилковим) перекладом їх прізвищ з російської на українську мову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ступенем споріднення «батько» - «син» та «мати» - «син» є доведеним, враховуючи при цьому відсутність спору про право, з огляду на матеріали справи, а, отже заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Щодо вимог заявниці про встановлення факту рівності часток у праві спільної сумісної власності, суд дійшов наступного висновку.

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності: заявниці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (покійний спадкодавець), ОСОБА_5 (покійна мати спадкодавця ОСОБА_6 ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Відділом реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради 27.11.2008 року (а.с. 25).

Право власності на зазначену цілу квартиру було зареєстровано КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21251865 від 12.12.2008 року, частки усіх співвласників у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру в дробовому виразі не визначалися (а.с.26).

Судом з`ясовано, що при зверненні заявника до приватного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, зокрема, й внаслідок того, що не було визначено часток співвласників у праві спільної власності на спірну квартиру.

Судом встановлено, що, при видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру не були визначені частки в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Однак, в силу ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК Україниу разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи рівність часток усіх співвласників у праві спільної сумісної власності та той факт, що співвласниками на дану квартиру є 5 осіб, а також відсутність домовленостей між співвласниками вказаної квартири про розмір їх часток у ній, відсутність протилежного в законі, то слід вважати, що кожному із співвласників квартири належить по 1/5 частин.

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, ураховуючи, що зазначені вище обставини позбавляють заявника можливості реалізувати надане їй ч. 1 ст. 319 ЦК України право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вважає вимоги заяви в цій частині також законними і обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 77-84, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку є рідним батьком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьку, а ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьку є рідною матір`ю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьку.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 1/5 частці кожному у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом реєстру житлового фонду Департаменту житлово комунального господарства Луцької міської ради 27.11.2008 року та витягу пор реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 2125165 від 12.12.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А.Антіпова