Провадження № 2-о/202/310/2024
УХВАЛА

про залишення без руху

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дребот І.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання громадянки недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання громадянки недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

Ознайомившись з поданою заяву, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявником зазначено суд першої інстанції як Індустріальний міськрайонний суд. Однак, вірною назвою суду є Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Окрім цього, у заяві відсутній виклад обставин, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Також, заявником не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову, а також не надано підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тими ж самими учасниками справи, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України заявнику потрібно додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 1ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Однак, в порушення ч. 1ст. 299 ЦПК України заявником у заяві про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, зазначено невірний суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, зокрема суд розглядає справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною за участю заявника, який бажає бути опікуном та заінтересованої особи.

Всупереч наведеному заінтересованою особою в заяві не зазначено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, а також не зазначено Орган опіки та піклування, участь якого у даній справі є обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_1 не додав до заяви жодного документу, який підтверджував би його родинні зв`язки з особою, яку він хоче визнати недієздатною та взяти над нею опікунство.

Також, дана заява написана одночасно українською та російською мовами.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Аналогічна норма міститься в частині першій статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) у справі за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Частинами першою, третьою статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» встановлено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, заява повинна бути викладена державною українською мовою. Такої ж позиції у застосування норм права притримується Верховний Суд в ухвалі від 13 грудня 2019 року у справі № 643/4061/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020 затверджений наказом від 01.07.2020 № 144 ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості»).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), зазначення посади особи, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, всупереч вимог ст. 95 ЦПК України копії документів, що додані до заяви не засвідчені належним чином, що свідчить про не відповідність заяви приписам ЦПК України.

Згідно з ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185,259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про визнання громадянки недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунути недоліки заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали суду у десятиденний строк з дня отримання нею цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.Я. Дребот