ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/778/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Колодія Артема Сергійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 липня 2024 року, ухвалене суддею Братасюком В.М. у цивільній справі №607/24886/23 за позовом приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року приватне акціонерне товариство Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп (далі ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп) звернулось до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 1 грудня 2020 року о 23 год. 30 хв. в с. Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена у ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп згідно полісу №АР-0148791. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року у справі 607/22288/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі вказаної постанови та заяви власника транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп виплатило останній страхове відшкодування у розмірі 31465,00 грн. В подальшому, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року у справі №607/22288/20 провадження у справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, вказаним судовим рішенням встановлено відсутність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, яка мала місце 1 грудня 2020 року, тому правові підстави для виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 відпали.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп виплачених 31465,00 грн страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Колодій А.С. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп визнало ДТП, що мало місце 1 грудня 2020 року страховим випадком, що підтверджується страховим актом №87 від 10 грудня 2020 року. Саме настання страхового випадку є єдиною юридичною підставою для виплати суми страхового відшкодування страховиком потерпілій стороні. На момент складення страхового акту №87 від 10 грудня 2020 року, постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року у справі №607/22288/20 не існувало, тому виплата страхового відшкодування ОСОБА_1 проводилась виключно на підставі вказаного страхового акту. ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп було встановлено підстави для здійснення ОСОБА_1 страхового відшкодування, страховий акт чи рішення про виплату відповідних сум не скасовувались, тому суд першої інстанції безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

У відзиві ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що юридично встановлено відсутність вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, тому правові підстави для виплати страхового відшкодування відпали. Також посилається на доводи, викладені у позовній заяві.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Обставини справи.

14 серпня 2020 року між ОСОБА_2 та ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №AP-0148791), яким забезпечено транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_3 .

Полісом № НОМЕР_4 від 14 серпня 2020 року встановлено ліміт відповідальності ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000,00 грн на одного потерпілого та франшизу 2 600,00 грн.

01 грудня 2020 року о 23 год. 30 хв. в с. Івачів Долішній Тернопільського району ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_5 , якому були спричинені механічні пошкодження.

На місце події були викликані працівники патрульної поліції, які склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465740 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відносно водія іншого транспортного засобу («Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_5 ) протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не складався.

Як вбачається з письмових пояснень страхувальника щодо події (ОСЦПВ), наданих ОСОБА_2 07.12.2020 року ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп, рухаючись 1.12.2020 року у с.Івачів в напрямку м.Тернопіль, на дорогу вибігла собака, у звязку з чим, уникаючи зіткнення ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», що рухався у зустрічному напрямку.

Власником автомобіля «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_5 є відповідачка ОСОБА_4

2 грудня 2020 року представником ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп здійснено огляд пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_5 та складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

10 грудня 2020 року ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп складено розрахунок суми страхового відшкодування до справи №87 на підставі калькуляції №20-03677087 від 04.12.2020 року, згідно якого сума страхового відшкодування складає 31 465 грн.

10 грудня 2020 року ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп складено страховий акт №87, із змісту якого вбачається, що на підставі наявних страхових документів прийнято рішення про виплату, сума страхового відшкодування становить 31 465 грн; особа, відповідальна за настання страхового випадку ОСОБА_2 , одержувач страхового відшкодування ОСОБА_5 . Страховий акт підписаний 11.12.2020 року заступником Голови Правління ОСОБА_6 .

На підставі страхового акту №87 від 10.12.2020 року ОСОБА_5 виплачено страхове відшкодування у сумі 31 465 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР127563 від 11.12.2020 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року у справі №607/22288/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевказаною ДТП.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року скасовано, а матеріали справи направлено до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року (справа №607/22288/20) провадження у справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із змісту постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року у справі №607/22288/20 вбачається, що недоліки, зазначені у постанові Тернопільського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року не усунуті, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діяннях ОСОБА_2 не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що юридично встановлено, а саме постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року у справі №607/22288/20 відсутність вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а тому правові підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 відпали, оскільки страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно статті 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції, вказуючи на відсутність вини водія ОСОБА_2 , зіслався на преюдиційність даного факту, встановленого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/22288/20 від 19 квітня 2021 року.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Верховний Суд у постанові від 16 липня 2018 року (справа №910/20412/16) дійшов висновку про те, що для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 357/16765/14-ц (провадження № 61-24757св18) вказано, що «оцінка підстав, предмету та доказів позову має здійснюватися судом у кожній окремій справі, незалежно від правової оцінки в інших справах. Звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування над час судового розгляду обставин, які були встановлені в іншому судовому рішенні, враховуючи різні предмет і підстави позовів. Тому суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/22288/20 від 19 квітня 2021 року провадження у справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з тим, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області не були усунуті недоліки (неналежно оформлено протокол та інші матеріали), зазначені у постанові Тернопільського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито у звязку з відсутністю належних та допустимих доказів для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, факт наявності чи відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мала місце 1 грудня 2020 року у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення не оцінювався судами. Підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 фактично стала відсутність належного оформлення адміністративних матеріалів Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області.

Разом з тим, з матеріалів даної цивільної справи вбачається наявність вини ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної шкоди позивачці.

Так, ОСОБА_2 , надаючи 7 грудня 2020 року письмові пояснення ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп щодо настання страхової події, зазначив, що він 1.12.2020 року у с.Івачів в напрямку м.Тернопіль виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», що рухався у зустрічному напрямку.

Відносно водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_5 протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не складався і ОСОБА_2 не вказував на наявність у настанні ДТП вини водія іншого учасника ДТП.

Із пояснень потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що 1 грудня 2024 року водій ОСОБА_7 рухалася з боку Тернополя, близько 23:30 в с. Івачів та побачила, як на її смугу виїхала машина. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_5 зменшила швидкість та зїхала на обочину, однак зіткнення не вдалось уникнути.

Таким чином, водій ОСОБА_2 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення з належним ОСОБА_5 транспортним засобом, що лежить в прямому причинно-наслідковому зв`язку із спричиненням матеріальної шкоди ОСОБА_5 , та відповідно є підставою для притягнення останнього до цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп, яке після перевірки представником страхової компанії всіх обставин настання страхового випадку, ще до вирішення судом питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, прийняло обгрунтоване рішення про виплату ОСОБА_5 страхового відшкодування, а тому скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з врахуванням обставин даної справи не свідчить про відсутність вини ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної шкоди ОСОБА_5 , та відповідно, не свідчить про безпідставність набутих нею коштів в якості страхового відшкодування.

З врахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року у справі №607/22288/20 встановлено відсутність вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а тому правові підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 відпали, не відповідають обставинам справи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу задоволено, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3220,80 грн, тому дані кошти необхідно стягнути з ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Колодія Артема Сергійовича задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити рішення, яким у задоволенні позову приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп (м. Київ, вул. Глибочицька, 44; ЄРДПОУ 24175269) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) 3220,80 грн (три тисячі двісті двадцять гривень та вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 7 жовтня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.