ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6749/24 Справа № 172/1520/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Фермерського господарства "Веселка" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом Фермерського господарства "Веселка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Садове", ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2023 року позивач ФГ "Веселка" звернулося до суду з позовною заявою, пред`явленою до ТОВ "Садове", ОСОБА_1 , на предмет:

- визнання недійсним договору оренди землі (кадастровий номер :02:007:0029) б/н від 15 жовтня 2022 року укладеного між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Садове", як орендарем, зареєстрованим 19 жовтня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Побережним С.С. (індексний номер:65176686);

- визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 5,238 га, кадастровий номер :02:007:0029, укладеного 27 жовтня 2010 року між ФГ "Веселка" та ОСОБА_2 , зареєстрованого 30 січня 2012 року у відділі Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області за №01249 та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 серпня 2017 року державним реєстратором Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовиком А.О. (індексний номер:36699034), в редакції, викладеній у позові;

- вирішення питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування посилається на те, що 27 жовтня 2010 року між ФГ «Веселка» та ОСОБА_2 було укладено договори оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю земельну ділянку площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 та земельну ділянку площею 5,1372 га кадастровий номер :02:007:0023 у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Ці договори зареєстровані у відділі Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області 30 січня 2012 року за № 01249 та № 01248, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 серпня 2017 року державним реєстратором Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовиком А.О. (індексні номери: 36699034 від 19 серпня 2017 року та 36679871 від18 серпня 2017 року ), строк дії права до 31 грудня 2020 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайом (суборенду).

ІНФОРМАЦІЯ_1 власник обох земельних ділянок - первісний орендодавець ОСОБА_2 , помер ще до закінчення строку дії договору, а новим власником земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 та 5,1372 га кадастровий номер :02:007:0023 став ОСОБА_1 . При цьому, після смерті первісного орендодавця ОСОБА_2 , право власності, зокрема, на земельну ділянку площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 було оформлено та зареєстровано новим власником лише 24 травня 2022 року (зі спливом майже 6 років після смерті).

Про смерть первісного орендодавця, а також про те, що саме ОСОБА_1 є новим власником вищевказаних земельних ділянок позивача було повідомлено листом про набуття права власності на земельну ділянку від 29 травня 2023 року.

Після цього, 01 червня 2023 року позивач повідомив ОСОБА_1 про намір поновити та продовжити дію договору оренди землі від 27 жовтня 2010 року щодо земельної ділянки площею 5,1372 га кадастровий номер :02:007:0023, на що ОСОБА_1 погодився і була укладена додаткова угода, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

26 червня 2023 року позивач повідомив ОСОБА_1 про намір поновити та продовжити дію договору оренди землі від 27 жовтня 2010 року щодо земельної ділянки площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029, а також надав йому, разом з повідомленням про намір, проекти додаткових угод про поновлення договорів оренди земельної ділянки. Зазначені повідомлення та проекти додаткових угод отримані ОСОБА_1 30 червня 2023 року, проте, відповіді позивач не отримав, у тому числі й на дату звернення з цим позовом до суду.

18 серпня 2023 року позивачу з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 24 травня 2022 року державним реєстратором Васильківської державної нотаріальної контори Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гордієнко І.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину ухвалено рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 за ОСОБА_1 .. Також позивачу стало відомо, що 19 жовтня 2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Побережним С.Є. ухвалене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 65176686 від 19.10.2022) та здійснена державна реєстрація договору оренди землі (кадастровий номер :02:007:0029) від 15 жовтня 2022 року б/н, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Садове» на строк 11 р. 2 міс. 6 дн. (дата закінчення дії: 31 грудня 2033 року), з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , набувши право власності на земельні ділянки в порядку спадкування, зареєстрував право власності на них, але в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також переважних прав позивача як орендаря цієї земельної ділянки, уклав договір оренди земельної ділянки площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 з іншим орендарем - ТОВ «Садове» на строк 11 р. 2 міс. 16 дн. При цьому, орендар ФГ «Веселка» продовжувало використовувати зазначену земельну ділянку й сплачувало на користь ОСОБА_1 орендну плату за договором від 27 жовтня 2010 року з 2012 по 2022 роки включно.

З урахуванням відсутності даних про фактичну смерть первісного орендодавця, несвоєчасного повідомлення нового власника земельної ділянки про дату вступу у спадщину та оформлення права власності на спірну земельну ділянку, позивач був позбавлений можливості своєчасно та правильно виконати всі дії щодо повідомлення нового власника земельної ділянки про намір продовжити дію спірного договору оренди.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 порушене переважне право ФГ «Веселка» перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки позивачем дотримано процедуру, передбачену ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо своєчасного надіслання орендодавцю повідомлення та проекту додаткової угоди з усіма істотними умовами договору оренди землі з метою реалізації переважного права орендаря. В той же час, орендодавець не надав орендареві заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після отримання ним повідомлення орендаря про намір поновити дію договору оренди разом з проектами додаткової угоди до договору. Тобто відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше.

Окрім цього, позивач вважає договір оренди землі (кадастровий номер :02:007:0029) від 15 жовтня 2022 року, б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» недійсним. Вказує, що повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 направлене на адресу ФГ «Веселка» 29 травня 2023 року, тобто з порушенням місячного строку, встановленого Законом України «Про оренду землі». При цьому, у зв`язку зі смертю первісного орендодавця ОСОБА_2 до спливу строку дії договору оренди землі (кадастровий номер :02:007:0029), строки, визначені ч.ч. 2, 5, 6 Закону України «Про оренду землі» є зупиненими до моменту повідомлення новим власником цієї земельної ділянки - ОСОБА_1 , орендаря ФГ «Веселка», про перехід до нього права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Оспорюваний договір оренди землі був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Садове» ще за сім місяців до повідомлення ФГ «Веселка» про перехід права власності на земельну ділянку до нового власника. Таким чином, укладення оспорюваного договору порушує права орендаря ФГ «Веселка», який має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ФГ «Веселка» до ТОВ «Садове», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. Судові витрати залишено за позивачем /а.с.206-213 Том І/.

Рішення суду мотивовано тим, що строк дії договору оренди від 27 жовтня 2010 року за його умовами був встановлений до 31 грудня 2020 року. Однак позивач продовжив безпідставно користуватися земельною ділянкою після встановленого строку закінчення дії договору оренди, хоча положень про автоматичну пролонгацію договір оренди землі від 27 жовтня 2010 року не містить. Твердження позивача про те, що йому не було відомо про смерть первісного орендодавця спростовується матеріалами справи, зокрема, наданими ним видатковими касовими ордерами, згідно з якими ФГ «Веселка» сплачувало орендну плату за землю ОСОБА_1 , починаючи з 2017 року, тобто, після смерті ОСОБА_2 , з яким укладався договір оренди землі у 2010 році. Відомостей чи пояснень щодо наявності у ОСОБА_1 в оренді у ФГ «Веселка» інших земельних ділянок, за які б він отримував від позивача орендну плату, в матеріалах справи немає.

Разом з цим суд першої інстанції зазначив що, в силу ст.203, 204, 207 ЦК України, ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 та власник спірної земельної ділянки, виявив свою волю та уклав договір оренди з ТОВ "Садове", вважаючи, що договір оренди від 2010 року закінчив свою дію, а тому договір оренди землі від 15 жовтня 2022 року спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і підстав для визнання його недійсним у суду немає. Крім того, суд вважав, що договір оренди між ТОВ "Садове" та ОСОБА_1 містить кращі умови щодо орендної плати, ніж договір, строк дії якого просить поновити позивач.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ФГ "Веселка" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір оренди від 27 жовтня 2010 року було зареєстровано ОСОБА_2 30 січня 2012 року, а тому строк його дії 10 років сплинув не 31 грудня 2020 року, як встановлено судом першої інстанції, а 31 грудня 2022 року у відповідності до вимог ст. 640 ЦК України та ст. 20 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент його укладання та проведення державної реєстрації. Апелянт зазначає, що строк дії договору від 2010 року належить відраховувати від його державної реєстрації, яка проведена лише 31 січня 2012 року, а п.15.1 договору встановлено, що договір набирає чинність після підписання сторонами та його державної реєстрації, чому суд першої інстанції уваги не надав. За таких обставин апелянт вважає, що правомірно користувався земельною ділянкою та належним чином сплачував ОСОБА_1 орендну плату, докази чого містяться в матеріалах справи.

Разом з цим судом першої інстанції встановлено, що 15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 та ТОВ "Садове" уклали договір оренди спірної земельної ділянки, тоді як строк дії договору оренди позивача не закінчився, що, в розумінні ст. 31 ЗУ "Про оренду землі", є неможливим. Також суд першої інстанції не врахував ще і переважне право позивача на продовження строку договору оренди шляхом, визначеним ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", вимоги якої порушено ОСОБА_1 . Крім цього, останнім не було вчасно зареєстровано його право власності на спірну земельну ділянку, яке він отримав в порядку спадкування після ОСОБА_2 , а, відтак, і не було своєчасно повідомлено позивача про смерть орендодавця ОСОБА_2 та перехід права власності на землю, що потягнуло за собою низку порушень земельного законодавства України з боку ОСОБА_1 на поновлення за позивачем договору оренди землі на новий строк.

23 липня 2024 року ТОВ "Садове", скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просило залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 жовтня 2010 року між ФГ «Веселка» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,238 га строком на 10 років. З урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, договір оренди є чинним до 31 грудня останнього року оренди (п. 2.1 договору оренди від 27 жовтня 2010 року).

Згідно з п. 7.1 вказаного договору після закінчення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 12.2 договору оренди від 27 жовтня 2010 року передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області 30 січня 2012 року за № 01249, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 серпня 2017 року державним реєстратором Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовиком А.О. (індексний номер: 36699034 від 19 серпня 2017 року), строк дії права до 31 грудня 2020 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайом (суборенду).

Відповідно до інформації Чечелівського відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 03 травня 2023 року, наданої на адвокатський запит, в архіві відділу та в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, виявлений актовий запис про смерть громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 02 грудня 2016 року Васильківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

29 травня 2023 року ОСОБА_1 направив на адресу ФГ «Веселка» повідомлення про те, що ОСОБА_2 , який був власником земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 та 5,1372 га кадастровий номер :02:007:0023, помер і він - ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 701, виданого 24 травня 2022 року Васильківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, є спадкоємцем всього майна, зокрема, й зазначених вище земельних ділянок після померлого ОСОБА_2

26 червня 2023 року ФГ «Веселка» на адресу нового власника земельної ділянки площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029 ОСОБА_1 направлене повідомлення про намір поновити та продовжити дію договору оренди землі (повторне), а також проект додаткової угоди від 01 червня 2023 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, предметом якої є земельна ділянка кадастровий номер :02:007:0029. У цьому повідомленні ФГ «Веселка» просить розглянути та підписати додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року та повідомити про результати розгляду цього повідомлення ФГ «Веселка» протягом 5 робочих днів з дати отримання листа. 30 червня 2023 року ОСОБА_2 отримав вказане повідомлення.

У додатковій угоді від 01 червня 2023 року позивач зазначає про поновлення на 10 років договору оренди земельної ділянки, укладеного між орендодавцем та орендарем та зареєстрованого відділом Держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області 30 січня 2012 року за № 01249, строк дії якого закінчився, на тих самих умовах, з моменту укладення цієї угоди.

Разом з цим, 15 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки, та ТОВ «Садове» укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,238 га кадастровий номер :02:007:0029, терміном дії до 31 грудня 2033 року, з правом автоматичної пролонгації.

Договір оренди землі б/н від 15 жовтня 2022 року зареєстрований 19 жовтня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Побережним С.Є. (індексний номер: 65176686). Строк: 11 р. 2 міс. 16 дн., дата закінчення дії: 31 грудня 2033 року з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайом (суборенду).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору оренди від 27 жовтня 2010 року за його умовами був встановлений до 31 грудня 2020 року. Однак позивач продовжив безпідставно користуватися земельною ділянкою після встановленого строку закінчення дії договору оренди, хоча положень про автоматичну пролонгацію договір оренди землі від 27 жовтня 2010 року не містить. Твердження позивача про те, що йому не було відомо про смерть первісного орендодавця спростовується матеріалами справи, зокрема, наданими ним видатковими касовими ордерами, згідно з якими ФГ «Веселка» сплачувало орендну плату за землю ОСОБА_1 , починаючи з 2017 року, тобто, після смерті ОСОБА_2 , з яким укладався договір оренди землі у 2010 році. Відомостей чи пояснень щодо наявності у ОСОБА_1 в оренді у ФГ «Веселка» інших земельних ділянок, за які б він отримував від позивача орендну плату, в матеріалах справи немає.

Разом з цим суд першої інстанції зазначив що, в силу ст.203, 204, 207 ЦК України, ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 та власник спірної земельної ділянки, виявив свою волю та уклав договір оренди з ТОВ "Садове", вважаючи, що договір оренди від 2010 року закінчив свою дію, а тому договір оренди землі від 15 жовтня 2022 року спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і підстав для визнання його недійсним у суду немає. Крім того, суд вважав, що договір оренди між ТОВ "Садове" та ОСОБА_1 містить кращі умови щодо орендної плати, ніж договір, строк дії якого просить поновити позивач.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів категорично не погоджується та вважає такий висновок безпідставним та таким, що ухвалений з порушенням вимог матеріального та процесуального права з наступних підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що п.2 договору про оренду землі від 27 жовтня 2010 року передбачає строк дії договору 10 років. З урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, договір оренди є чинним до 31 грудня останнього року оренди. Після закінчення строку дії договору оренди Орендар має аз інших рівних умов переважне право поновити його на новий строк за умови належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору. Поновлення договору оренди земельної ділянки здійснюється у порядку, визначеному ст. 33 ЗУ "Про оренд землі". У випадку, коли Орендар має намір продовжити термін оренди земельної ділянки до закінчення терміну дії договору, він повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію, Продовження договору оренди земельної ділянки відбувається у порядку, визначеному діючим законодавством.

Згідно із п.7.1 договору оренди, після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У відповідності до п.12.2 договору оренди, дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В силу п.12.6 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Пунктом 15.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Також встановлено, що, укладаючи 27 жовтня 2010 року договір оренди землі з кадастровим номером :02:007:0029, ОСОБА_2 погодив з ФГ "Веселка" зазначені умови договору.

Зазначений договір зареєстрований у відповідності до чинного законодавства 31 січня 2012 року, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У частині першій татті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частин першої - третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції як станом на 27 жовтня 2010 року та і станом на 31 січня 2012 року, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

У відповідності до ст. 640 ЦК України, що діяла станом на 27 жовтня 2010 року, зазначено договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Колегія суддів наголошує, що, оскільки договір оренди земельної ділянки є таким договором, який належить до обов`язкового нотаріального посвідчення та обов`язкової державної реєстрації, тому строк його дії належить відраховувати саме з дня його державної реєстрації.

У справі, що переглядається, строк дії договору закінчувався саме 31 грудня 2022 року, враховуючи його реєстрацію власником ОСОБА_2 30 січня 2012 року, в силу п.2.1, 15.1 договору та ст.640 ЦК України в редакції на момент укладення договору та його державної реєстрації. Також умовами договору встановлена кінцева дата 31 грудня останнього року оренди, тому доводи апелянта в цій частині належить прийняти до уваги.

Так, встановивши дату закінчення строку договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Веселка", колегія суддів наголошує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до закінчення строку дії договору оренди.

В силу ч.5 ст. 1268 ЦК України, в редакції на 02 грудня 2016 року, ОСОБА_1 , як спадкоємець після ОСОБА_2 , набув право на спадщину в часу її відкриття. Свої спадкові права ОСОБА_1 зареєстрував лише 29 травня 2023 року.

Колегія суддів наголошує, що з 2016 року ОСОБА_1 отримував від ФГ "Веселка" орендну плату за користування спірною земельною ділянкою, що підтверджується наданими видатковими касовими ордерами та платіжними дорученнями (а.с.42-54 Том І), що свідчить про належне виконання ФГ "Веселка" щонайменш по вересень 2020 року, без повідомлення ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_2 , своїх обов`язків у відповідності до умов договору оренди від 27 жовтня 2010 року, що судом першої інстанції враховано не було.

Також колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що ФГ "Веселка" правомірно користувалось спірною земельною ділянкою включно до 31 грудня 2022 року, враховуючи дію договору оренди землі від 27 жовтня 2010 року.

Так, укладаючи договір оренди землі з ТОВ "Садове" 15 жовтня 2022 року, який зареєстрований 19 жовтня 2022 року, тобто, під час дії попереднього договору, ОСОБА_1 , як новий власник землі, діяв всупереч вимогам ст. 24, 33 ЗУ "Про оренду землі" в редакції на момент укладення договору оренди у 2022 році, чим порушив переважне право ФГ "Веселка" на продовження дії договору оренди, укладеного 27 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 .

Разом з цим, як зазначено у ч.5 ст. 31 ЗУ "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

У відповідності до ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрував своє спадкове право на спірну земельну ділянку 29 травня 2023 року, та того ж дня повідомив ФГ "Веселка" про право власності на земельні ділянки, одна з яких є предметом цього спору.

ФГ "Веселка" повідомленнями №32,33 від 26 червня 2023 року (а.с.35 Том І) вказало про намір поновити термін договору від 27 жовтня 2010 року на тих же умовах та продовжити дію цього договору. Також до цього повідомлення надано додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року, які 27 червня 2023 року направлено на адресу ОСОБА_1 , який отримав листи 30 червня 2023 року (а.с.38 Том І).

Колегія суддів наголошує, що у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Порядок поновлення договору, встановлений сторонами у договорі від 2010 року, не суперечить положенням статті 33 «Поновлення договору оренди землі» Закону України "Про оренду землі" у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Правовий висновок про застосування ст. 33 ЗУ"Про оренду землі" неодноразово викладався у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19), від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 22 вересня 2020 року в справах № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20), № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) та від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 зазначено, що конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлювали загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило міститься у частині шостій Закону № 161-XIV та розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц, провадження № 14-97цс20; № 159/5756/18, провадження № 14-99цс20).

У справі, яка переглядається, орендар належним чином виконав свій обов`язок стосовно повідомлення орендодавця про намір поновити строк дії договору оренди, як це передбачено договором, проте, як установлено колегією суддів, орендодавець щодо такого поновлення не висловив своєї позиції, що свідчить про його мовчазну згоду на таке поновлення дії договору на попередніх умовах.

Колегія суддів повністю погоджується з доводами апелянта, та зазначає, що встановивши, що орендодавець ОСОБА_1 не висловив своєї позиції щодо листів-повідомлень ФГ "Веселка", які останнім надіслані у виконання вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", продовжувати строк дії цього договору від 2010 року, а так само і не висловив жодних заперечень та пропозицій щодо додаткової угоди, надісланої на його адресу орендарем ФГ "Веселка", тому переважне право ФГ "Веселка" на укладення договору оренди землі на новий строк не припинилося, а укладений ОСОБА_1 договір оренди тієї ж земельної ділянки, однак вже з іншим орендарем під час дії попереднього договору, є недійсним в силу Закону.

Розв`язуючи позовні вимогу позивача щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року, колегія суддів вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки, в розумінні вимог ст. 203 ЦК України, на укладання договору необхідне волевиявлення самого ОСОБА_1 , як власника спірної земельної ділянки. При цьому колегія суддів враховує, що останній, укладаючи договір з новим орендарем, не мав такого волевиявлення. Крім цього, хоча і встановлено апеляційним судом порушення ОСОБА_1 права оренди ФГ "Веселка", однак, вимоги ст. 33 ЗУ "Про оренду земельної ділянки" та ст. 148-1 Земельного кодексу України останнім не виконані, враховуючи визнання по суду договору оренди, укладеного у 2022 році з ТОВ "Садове" недійсним, тобто укладеного ще до зареєстрованого спадкового права ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів приймає апеляційні доводи апелянта, які є обґрунтованими та вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням як процесуального, так і матеріального права, що є наслідком його скасування на підставі ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення у даній справі.

Також колегія суддів вирішує питання у відповідності до ст. 137-141 ЦПК України розподілу судових витрат сторін у справі.

Так, позивачем сплачений судовий збір за дві позовні вимоги у загальному розмірі 5368 грн (а.с.55,56 том І), а з урахуванням задоволення лише одної позовної вимоги, належить з кожного з відповідачів на користь позивача стягнути судовий збір за подання позову по 1342 грн, тобто, 2684 грн : 2.

Разом з цим, апелянт зазначає, що поніс витрати, пов`язані з правовою допомогою при поданні та розгляді позову судом першої інстанції, при цьому не заявляв в установлені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки про такі витрати та, відповідно, суд першої інстанції це питання не розглядав, щоб мало переглядатись судом апеляційної інстанції при скасуванні рішення суду першої інстанції.

Також за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судового збору у розмірі 8052 грн. та з урахуванням того, що позов задоволено частково, належить стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги по 2013 грн, тобто, 4026 гн : 2.

Що стосується витрат апелянта на правову допомогу в апеляційному суді, колегія суддів відзначає, апелянт просить стягнути на свою користь 20 000 грн за отримання правової допомоги, наданої ФГ "Веселка" Адвокатським об`єднанням "Щит-Право" за додатковою угодою №5 від 26 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги №0304-23 від 03 квітня 2023 року та Актом надання послуг №6 від 17 травня 2024 року, де визначено загальну суму допомоги у 20 000 грн за послуги в апеляційній інстанції.

З урахуванням того, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є фіксованою у додатковій угоді, враховуючи, що рішення суду першої інстанції є скасованим повністю, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити витрати апелянта у загальному розмірі 20 000 грн., стягнувши з відповідачів по 10 000 грн з кожного на користь ФГ "Веселка".

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Веселка" - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Фермерського господарства "Веселка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Садове", ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі - задовольнити частково.

Визнати договір оренди землі, кадастровий номер :02:007:0029, від 15 жовтня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Садове", зареєстрований 19 жовтня 2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Побережним С.Є., індексний номер 65176686 - недійсним.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Садове" на користь Фермерського господарства "Веселка" 1342 грн судового збору за подання позову, 2013 грн за подання апеляційної скарги та 10 000 грн витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства "Веселка" 1342 грн судового збору за подання позову, 2013 грн за подання апеляційної скарги та 10 000 грн витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна