Провадження № 2/734/817/24 Справа № 734/2859/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого-судді Іванюк Т.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Ієвлевій О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове за законом до суду звернувся ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , які на день смерті проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 та земельні ділянки:

площею 0,2499 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯЖ №731587 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд;

площею 0,1960 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯЖ №731588 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

площею 0,7372 гектари, площею 2,6170 гектари належні на підставі державного акту серії ЯА №517924 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Кіптівської сільської ради, на день смерті проживали за однією адресою, але заживо не оформила своїх спадкових прав.

Позивач у справі ОСОБА_1 , являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців не має.

Також наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою.

До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори та відповідно до ст.1270 ЦК України прийняв спадщину.

Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1954 році і зареєстрований в погосподарській книзі №2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відповідало діючому на той час законодавству.

Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , тому вони утрьох мали право на дане домоволодіння по 1/3 частині кожний.

Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що 1/3 частина на житловий будинок по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , який не був виданий їй за життя.

Вищезгадані державні акти серії ЯЖ №731587, ЯЖ №731588, ЯА №517924 відповідно до яких ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки площею

0,2499 гектари, площею 0,1960 гектари, площею 0,7372 гектари, площею 2,6170 гектари нею були втрачені ще за життя.

Тому позивач не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі.

Враховуючи зазначені обставини позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , які на день смерті проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 та земельні ділянки:

площею 0,2499 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯЖ №731587 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд;

площею 0,1960 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯЖ №731588 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

площею 0,7372 гектари, площею 2,6170 гектари належні на підставі державного акту серії ЯА №517924 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Кіптівської сільської ради, на день смерті проживали за однією адресою, але заживо не оформила своїх спадкових прав.

Позивач у справі ОСОБА_1 , являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців не має.

Також наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою.

До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори та відповідно до ст.1270 ЦК України прийняв спадщину.

Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1954 році і зареєстрований в погосподарській книзі №2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відповідало діючому на той час законодавству.

Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , тому вони утрьох мали право на дане домоволодіння по 1/3 частині кожний.

Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що 1/3 частина на житловий будинок по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , який не був виданий їй за життя.

Вищезгадані державні акти серії ЯЖ №731587, ЯЖ №731588, ЯА №517924 відповідно до яких ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки площею

0,2499 гектари, площею 0,1960 гектари, площею 0,7372 гектари, площею 2,6170 гектари нею були втрачені ще за життя.

Тому позивач не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі.

Враховуючи зазначені обставини позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері ОСОБА_3 .

Підстава звернення до суду за захистом права - захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Лист роз`яснення нотаріуса.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування.

Даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Позивач у справі, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на дану спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи, інших спадкоємців не має.

Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими йому надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне йому право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до усталеної судової практики, що склалася з приводу застосування наведених правил, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»).

Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі наведенного та керуючись статтями 25, 328, 1216-1225,1266,1270 ЦК України, статтями 4, 200, 265 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнатиза ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , що складається:

з 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , а також :

з земельної ділянки площею 0,2499 гектарів, кадастровий номер :01:001:0240 в межах згідно з планом передану для будівництва і обслуговування житлових будівель і споруд на підставі державного акту серії ЯЖ №731587, розташованої АДРЕСА_1 ;

з земельної ділянки площею 0,1960 гектарів, кадастровий номер :01:001:0241 в межах згідно з планом передану для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту серії ЯЖ №731588, розташованої с. Кіпті, Чернігівського району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 0,7372 гектарів, кадастровий номер :04:000:2212 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЯА №517924, розташованої на території Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 2,6170 гектарів, кадастровий номер :03:000:0353 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЯА №517924, розташованої на території Кіптівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області.

Судовий збір з відповідача на користь позивача не стягувати.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя