Справа №468/1820/24 пров. №2/478/335/2024
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовною заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька,

В с т а н о в и в:

11 вересня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Рішенням Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2013 року шлюб між ними було розірвано. Починаючи з 2012 року дитина постійно проживає та знаходиться на утриманні позивача.

19 серпня 2024 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_4 , однак у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відмовлено відповідно до п.п.3 п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265,а саме: відсутня згода другого з батьків дитини, ОСОБА_3 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зняття з зареєстрованого місця проживання.

Зазначає те, що батько малолітньої дитини тривалий час не спілкується з ним, аліменти, призначені судом не сплачує, що підтверджується постановами державного виконавця (копії яких додано до позовної заяви), місце проживання відповідача позивачу невідоме, у зв`язку з чим немає можливості отримати письмову згоду від нього на зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) їх дитини ОСОБА_4 для реєстрації за місцем фактичного проживання, тому представник позивача просить: надати ОСОБА_1 дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , код поштовий НОМЕР_1 , без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з відповідача витрати.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області.

Спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2024 року справу розподілено судді Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вивчивши матеріали позовної заяви з додатками, приходжу такого висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Зазначену позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 подано без додержання вимог встановлених ст.175, ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, за змістом ч.1 ст.13 ЦПК України, межі позовних вимог визначає виключно позивач, а не суд.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, викладаючи в позовній заяві обставини, якими представник позивача ОСОБА_2 обґрунтовує позовні вимоги, зазначає, зокрема про те, що «…починаючи з 2012 року, дитина постійно проживає та знаходиться на утриманні позивача. В даний час, вже більше двох років позивач проживає в Республіці Польща ( АДРЕСА_2 , код поштовий НОМЕР_1 ) та має намір створити іншу родину. Тому, у позивач виникла необхідність у належному оформленні місця проживання малолітньої дитини…», однак, представник позивача не вказує, якими доказами підтверджуються вказані обставини. Доказів на підтвердження вищевказаних обставин до позовної заяви також не долучено. Представником позивача до позовної заяви додано лише копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 у якій містяться лише відмітки про перетин кордону та копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 у якій також містяться лише відмітки про перетин кордону, а інших належних доказів, які свідчили б про її постійне або протягом тривалого часу проживання на території Республіки Польща суду не надано.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 у позовній заяві не зазначено відомості про те чи вживалися нею заходи досудового врегулювання спору, а саме чи ініціювалось перед відповідачем ОСОБА_3 питання про надання добровільної згоди щодо зміни місця проживання дитини їх малолітньої дитини.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач не зазначає жодних обставин, конкретно вчинених нею дій, а лише наводить перелік норм матеріального права, які прямо чи посередньо стосуються спірних правовідносин. Із одночасним викладом фактичних обставин наявності дійсного спору між сторонами, позивачем не наведено посилання на факти відмови чи на заперечення батьком дитини доцільності зміни місця проживання дитини, відомості про ухилення від надання відмови.

Твердження позивача про те, що місце перебування відповідача їй невідоме, а тому отримання письмової згоди на зняття з реєстрації місця проживання їх дитини для реєстрації за місцем фактичного проживання неможливе не заслуговує на увагу, оскільки позивач надає суду копію паспорта відповідача ОСОБА_3 із копією сторінки, де зазначено зареєстроване місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

У позові не наведено мотивів та посилань на те чи не оскаржувалася в адміністративному чи в судовому порядку саме відмова Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та реєстрації нового місця проживання малолітньої дитини.

Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч.6, 7 ст.43 ЦПК України визначено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

За вимогами п.29 Розділу ІІІ «Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Проте всупереч зазначених норм, позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до позовної заяви, поданої в електронній формі через систему «Електронний суд», не додано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (відповідачу ОСОБА_3 ) копій поданих до суду документів (копій позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї).

Отже, позивачу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , необхідно надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (відповідачу ОСОБА_3 ) копій поданих до суду документів (копій позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї).

Крім того, до позовної заяви позивачем додано копії документів, видані польською мовою, без їх перекладу українською мовою.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Із роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в листі № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16 травня 2013 року вбачається, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Пунктом 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року з відповідними змінами встановлено, що діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, в разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Аналогічні положення викладені у главі 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року.

За таких обставин, згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

1.надати суду докази, які свідчили б про постійне або протягом тривалого часу проживання позивача на території Республіки Польща;

2.надати докази досудового врегулювання спору;

3.надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (відповідачу ОСОБА_3 ) копій поданих до суду документів (копій позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї);

4.надати суду належно оформлені докази (перекладені українською мовою).

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали - 11.10.2024 року.

Суддя І.П. Сябренко