Справа № 456/1299/24
Провадження № 2/456/655/2024
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

з участю секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковська Мирослава Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на

житловий будинок житловою площею 83,3 кв.м, загальною площею 145,1 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б-1», вбиральня «В-1», гараж «Г-1», навіс «Д-1», огорожа «№1», ворота «№2», колодязь питний «№3», мощення «І», вимощення «ІІ», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він 28.06.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковської М.М. із заявою про прийняття спадщини, яка складається з житлового будинку, який знаходитьсяпо АДРЕСА_1 , після смерті мами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .Однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не було подано в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач в інший спосіб не може реалізувати своє право на прийняття спадщини на вищевказаний будинок, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримв повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Т.Кобко в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить вирішити справу у відповідності до норм чинного законодавства України

Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Навальковська М.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 виданого Стрийським МБТІ 22.08.2000 року.

Із заповіту посвідченого секретарем Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області Глинською М.М. 12.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 , 1956 року народження.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 20.10.2022 року Стрийським відділом реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №783 виданої 28.06.2023 року виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 та на день її смерті в даному господарстві проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 , 1956 року народження.

З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №110/02-14 виданої 04.09.2023 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті мами ОСОБА_2 , оскільки він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Судом встановлено, що реалізувати своє законне право на спадкування в позасудовому порядку позивач не зміг, позивач вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, що свідчать про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок житловою площею 83,3 кв.м, загальною площею 145,1 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б-1», вбиральня «В-1», гараж «Г-1», навіс «Д-1», огорожа «№1», ворота «№2», колодязь питний «№3», мощення «І», вимощення «ІІ», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас