П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з позовом та просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 34 385 грн. 77 коп., 3% річних у розмірі 1 815 грн. 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 373 грн. 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Вказує, що внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язань за Договором у відповідачів в період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 34 385 грн. 77 коп. При цьому, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачі також зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал», згідно приписів ст. 625 ЦПК України, 3% річних у розмірі 1 815 грн. 07 коп., інфляційні втрати у сумі 5 373 грн. 31 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року позов ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що ухвалою суду від 13 серпня 2021 року було відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовними вимогами до ОСОБА_2 . У подальшому, з порушенням норм ст. 51 ЦПК України, після початку розгляду справи по суті, залучено до участі в справі в якості співвідповідачів, зокрема і ОСОБА_1 , що зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 . При цьому, відповідна ухвала у Єдиному реєстрі судових рішень відсутня. Також апелянт вказує, що не отримувала кореспонденцію із суду, оскільки у відповідні періоди часу перебувала за межами кордону України, а її чоловік перебуває на службі у ЗС України. При цьому, ОСОБА_1 не проживає за адресою місця реєстрації. Вказані допущені порушення норм процесуального права призвели до неправильного застосування норм матеріального права через неможливість подання доказів на спростування викладених у позові обставин. Так, кв. АДРЕСА_2 є комунальною квартирою та має трьох окремих наймачів та членів їх сімей, з кожним із яких укладені окремі договори про надання житлово-комунальних послуг та кожен із них має окремий рахунок для оплати цих послуг. Зокрема, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 як наймач має окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 у ПрАТ «АК «Київводоканал» та окремо сплачує послуги позивача. При цьому, борг перед позивачем у наймача ОСОБА_4 , членом сім`ї якої є ОСОБА_1 , відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Зобов`язання у споживача можуть виникати і за відсутності оформлених договірних відносин на підставі факту користування послугами та за тарифами, що визначені у встановленому законом порядку. Про таке, зокрема, вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц.

Таким чином, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) надавались за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідачів не надходило.

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 року по квітень 2021 року, за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість у розмірі 34 385 грн. 77 коп. При цьому, на вказану суму заборгованості здійснено нарахування 3% річних у розмірі 1 815 грн. 07 коп., інфляційних втрат у сумі 5 373 грн. 31 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами порушено умови договору, внаслідок неналежного виконання зобов`язань в період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 34 385,77 грн - заборгованість за послуги з централізованого постачання та водовідведення.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Згідно ч. 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ч.1, ч.2 стаття 64 Житлового кодексу України (тут і надалі в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), яка регламентує права і обов`язки членів сім`ї наймача, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися. При цьому наявність чи відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

У даному випадку, наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків у кожної із сторін, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитих послуг, а особа, як споживач послуг чи власник житла, зобов`язана здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до інформації зазначеної в листі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування від 01 грудня 2023 року №50/906, в період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 (комунальна квартира) зареєстровані, серед інших, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25 травня 1986 року по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28 травня 1986 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22 липня 1988 року по теперішній час

Згідно долученої до позовної заяви довідки № 6399/8/8/02-21 від 31 травня 2021 року, у ОСОБА_2 станом на 30 квітня 2021 року обліковується заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по О/Р НОМЕР_2 у сумі 34 385 грн. 77 коп. за послуги з централізованого водопостачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Дану позовну заяву було подано у червні 2021 року до відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду першої інстанції від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у поряду спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 15 лютого 2022 року.

У подальшому, протокольною ухвалою суду від 07 травня 2024 року судом залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

За змістом ч. 1, 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з вимогами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту поданого до суду клопотання про залучення співвідповідачів вбачається, що представник позивача не посилався на обставини не знання чи неможливість знати до подання позову у справі про підставу залучення таких співвідповідачів.

У той же час, перше судове засідання у справі було проведене ще 15 лютого 2022 року.

Враховуючи те, що позивач не подав клопотання про залучення співвідповідачів в межах строків, встановлених статтею 51 ЦПК України та, заявляючи клопотання про залучення співвідповідачів, не надав доказів, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу такого залучення, суд першої інстанції не мав процесуальних підстав до залучення ОСОБА_1 в якості співвідповідача.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 являється комунальною. Сам позивач у клопотанні про залучення співвідповідачів зазначав, що за вказаною адресою відкрито три окремі особові рахунки.

Згідно копії ордера на жиле приміщення №26430 серія Б, який видано Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 11 грудня 2002 року, його видано ОСОБА_4 з сім`єю із 7 осіб на право зайняття жилого приміщення площею 40,0 кв.м., яке складається із 1 кімнати у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_7 (колишня невістка), ОСОБА_8 (онука), ОСОБА_9 (онук), ОСОБА_10 (онука).

Після укладення шлюбу 12 жовтня 2007 року з ОСОБА_11 , ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Згідно наданого ОСОБА_1 рахунку-повідомлення станом на 01 липня 2024 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість з централізованого водопостачання холодної води та послуги з водовідведення у сумі 674 грн. 56 коп., яка оплачена 11 липня 2024 року та входить у суму сплати 691 грн. 71 коп., про що суду надана квитанція №0.0..1.

Відомостей про наявну заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на час розгляду справи апеляційним судом надано не було.

Таким чином, кімната, де фактично має право на проживання ОСОБА_1 має особовий рахунок № НОМЕР_1 , у той час, як заборгованість, яка було предметом розгляду у справі, наявна за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 проживає у кімнаті, за якою закріплено особовий рахунок № НОМЕР_2 , заборгованість про якому є предметом розгляду в даній справі.

За змістом ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_1 була споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що надавалися ПрАТ «АК «Київводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав до задоволення позову до ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та постановлення нового судового рішення по суті вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рішення суду не оскаржували, відтак, воно не переглядається апеляційним судом в частині, що стосується даних відповідачів.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 3 405,00 грн.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 , а саме у розмірі 3 405,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 372, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року в частині вимог до ОСОБА_1 скасувати та прийняти у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1А, ідентифікаційний код 03327664,на користь ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.