Справа № 305/1206/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

Суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дяченко Володимир Юрійович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року, ухвалене суддею Марусяк М.О., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У травні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у відповідача перед позивачем існує кредитна заборгованість в загальній сумі 54 151,96 грн.

09.08.2021 між ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75371856, який підписано електронним підписом позичальника.

14.06.2021 між ТОВ «ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 918,36 грн., з яких: 7 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 418,36 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

24.10.2021 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18560-10/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

21.09.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 000 грн., з яких: 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

Крім того, 31.10.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2530133, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

11.08.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 233,60 грн., з яких: 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 233,60 грн. сума заборгованості за процентами.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість в загальному розмірі 54 151,96 грн, в тому числі:

- суму заборгованості за Договором позики №75371856 від 09.08.2021 в розмірі 24 918 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 36 копійок, з яких: 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 418 (сімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 36 копійок - сума заборгованості за відсотками;

- суму заборгованості за Кредитним договором №18560-10/2021 від 24.10.2021 в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000 (дванадцять тисяч) гривень - сума заборгованості за відсотками;

- суму заборгованості за Кредитним договором №2530133 від 31.10.2021 в розмірі 13 233 (тринадцять тисяч двісті тридцять три) гривні 60 копійок, з яких: 4 000 (чотири тисячі) гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 233 (дев`ять тисяч двісті тридцять три) гривні 60 копійок - сума заборгованості за процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовує своє рішення тим, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаними кредитними договорами та договорами позики, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості. Позивач надав всі необхідні належні та допустимі докази, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дяченко В.Ю., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

Зазначає, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредитних коштів та не надано первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про переведення кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 . Розрахунки заборгованості не є первинними документами банку, а тому не є належними доказами отримання коштів.

Спроб досудового врегулювання спору позивачем не здійснювалось, ніяких повідомлень щодо переходу прав за кредитними договорами, згідно договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надсилало на адресу відповідача.

Вважає, що позивач не довів факту набуття права вимоги до відповідача про стягнення кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що апелянтом не оспорюється дійсність правочинів, тобто кредитних договорів та договорів позики, тобто діє презумпція правомірності правочинів. Такі правочини підтверджують факт наявності правовідносин, їх зміст та умови погоджені сторонами, а також обставини щодо передання в позику чи кредит коштів відповідачу у погодженому розмірі.

Крім цього, доводи апелянта, який ставить під сумнів договори факторингу є необґрунтованими у зв`язку з тим, що такі договори є належним чином оформлені, засвідчені та підтверджують факт переходу прав вимоги.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

09.08.2021 між ТОВ "ФК "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75371856. Згідно умов даного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві так ж суму коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату від суми позики. Сума позики 7 500 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 1,99% в день(п.1.1.-2.3 договору). Знижена процентна ставка в день становить 0,70% в день. Ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%.

Договір позики укладено в електронному вигляді шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором надісланий на мобільний номер телефону. Перерахування коштів здійснюється на картковий рахунок вказаний позичальником. Одноразовий ідентифікатор, яким ОСОБА_1 підписав даний договір AIUzd7AOD9.

У додатку №1 до Договору позики №75371856 міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

14.06.2021 між ТОВ «ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №14/06/21. Клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги, а також фактор приймає належні клієнту права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Факт передачі прав вимоги підтверджується також Додатковою угодою №2 від 28.07.2021 та додатковою угодою №12 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21.

Також було здійснено передачу реєстру боржників згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27.10.2023.

Згідно витягу з реєстру боржників №11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 станом на 27.10.2023 борг ОСОБА_1 складає: 7 500 грн тіло кредиту, 17 418,36 грн заборгованість за відсотками. Загалом заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно Розрахунку заборгованості за період з 27.10.2023 по 31.03.2024 становить суму 24 918,36 грн.

24.10.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту на споживчі потреби №18650-10/2021. Згідно умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 000 грн, строком на 30 днів, тобто до 22.11.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Однак, за умовами акційного періоду, якщо такий кредит клієнту надається вперше, то застосовується ставка 0,5% на добу за умови повного погашення кредиту протягом 30 днів з моменту його надання(п.п.1.1 1.5).

Згідно пункту 4.3 Договору клієнт, який не повернув кредит в строк за кожен день прострочення йому нараховуються проценти за користування таким кредитом, але не більше 90 днів починаючи з першого дня користування кредитом.

Договір підписано електронним підписом 1756, який клієнт отримав на номер мобільного телефону вказаний в анкеті при заповненні заявки на кредит.

Додаток №1 до кредитного договору №18650-10/2021 містить графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням погашення такого в строк.

Загальна інформація про кредит, умови кредитування, відсоткова ставка, інформація та контактні дані, тощо, містяться в паспорті кредиту.

21.09.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно розрахунку заборгованості від 31.03.2024 за кредитним договором №18650-10/2021 ОСОБА_1 повинен повернути ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість: 4 000 грн тіло кредиту, 12 000 грн відсотки за користування кредитом, тобто загалом 16 000 грн.

31.10.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2530133. Сумка кредиту складає 4 000 грн. Строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, стандартна річна ставка становить 29653,85% річних. Кредит надано на споживчі потреби.

Згідно пункту 2.1 Договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки вказаної клієнтом.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що у випадку неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань він сплачує товариству 3,75% штраф від суми кредиту на четвертий день такого невиконання та 1,1% за кожен день такого прострочення починаючи з п`ятого дня.

Кредит підписано в електронній формі ОСОБА_1 електронним підписом Х853.

У паспорті споживчого кредиту надається інформація споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

У додатку №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2530133 від 31.10.2023 вказується сума яку кредитор сплатить у разі вчасної сплати боргу, тобто 6 388 грн.

11.08.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 233,60 грн., з яких: 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 233,60 грн. сума заборгованості за процентами.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами становить суму 54 151,96 грн.

Як зазначено в ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апелянт зазначає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу отримання відповідачем кредитних коштів та їх розміру. На підтвердження надання відповідачу позики та кредитів позивач надає лише розрахунки заборгованості за відповідними договорами.

Однак, апеляційний суд не погоджується з даним твердженням.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» як новий кредитор до якого на підставі договорів факторингу перейшли майнові права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами, набуло усіх прав кредитора на підставі вищезазначених договорів, шляхом підписання таких договорів відповідачем одноразовим електронним підписом, який було надіслано йому на його номер телефону, вказаний під час оформлення такого кредиту чи позики.

Ставлячи підпис під договорами відповідач таким чином підтвердив, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

Тому, факт підписання відповідачем договорів підтверджується наявністю одноразового електронного підпису під кожним договором.

Щодо аргументів апелянта, що надані розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, які передбачені «Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75», а отже не підтверджують факт передачі коштів, то з цього слід зазначити наступне.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових рахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Крім того, Верховним Судом України в постанові від 24.02.2016 за №6-50цс16 наголошується, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Тому, факт отримання апелянту коштів підтверджено наявними матеріалами в справі.

Водночас, апелянт ставить під сумнів договори факторингу за якими право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

З приводу цього слід зазначити таке: ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки договори факторингу в судовому порядку оскаржені не були, то вони є чинними, а отже право вимоги за договорами перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на законних підставах. Такі договори факторингу сторонами не розривались, тому підлягають до виконання і такі мають правове значення для позивача в частині погашення заборгованості на користь нового кредитора.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як таких, що узгоджуються з матеріалами справи та відповідають вимогам норм матеріального права.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: