Справа № 553/6926/22
Провадження № 2/553/169/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.03.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання Макаренка Я.В.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Курінний А.С.,

представник відповідача ПВТ "НАС "Оранта" - Деміденков В.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Адвокат Курінний А.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом з вимогами:

- стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та ОСОБА_2 на користь позивача 299652,71 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди та стягнення судових витрат.

На обґрунтування позову зазначено, що 16.06.2021, о 09:55 год. у АДРЕСА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗИЛ 433100, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля BMW X REINE, VIN НОМЕР_2 , 2007 року випуску. На момент ДТП автомобіль BMW X REINE перебував у законному володінні ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП було завдано шкоди майну ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту становить 272 209,95 грн, що підтверджено висновком експертного автотехнічного дослідження №06-07 від 07.07.2021 судового експерта ОСОБА_3 . Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.07.2021 водія автомобіля ЗИЛ 433100 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗИЛ 433100 була застрахована у НАСК «Оранта». ОСОБА_1 зверталася у позасудовому порядку до НАСК «Оранта» з метою відшкодування збитків за допомогою страхових виплат, страховою компанією прийнято рішення про здійснення виплати у розмірі 68223,81 грн. Відповідна сума не покриває дійсного розміру збитків. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, які не охоплені страховими виплатами. Через протиправні посягання на майно позивача, що призвело до його пошкодження, ОСОБА_1 зазнала душевних страждань. Позивач, проживаючи в передмісті, з погано розвиненою транспортною інфраструктурою, на тривалий час була позбавлена можливості вільного пересування у власних справах. Відсутність працюючого авто змусило позивача докладати додаткові зусилля для організації свого повсякденного життя, користуватися послугами таксі (що поклало додаткове фінансове та психологічне навантаження на позивача). Через протиправні дії ОСОБА_2 , позивач щоденно була змушена турбуватися про долю свого майна, відшукувати кошти для ремонту авто, докладати зусиль для отримання страхової виплати. Зазначене викликало у позивача почуття тривоги, невпевненості, роздратування, що супроводжувалося погіршенням настрою, апетиту, сну, наклало відбиток і на сферу особистого життя, зникло почуття радості від спілкування з людьми, підвищилося почуття несправедливості. Зважаючи на глибину душевних страждань та обсягу докладених зусиль, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 35000,00 грн. Підставою для відповідальності водія ОСОБА_2 , як завдавача шкоди є ст. ст. 1166 та 1188 ЦК України, в розмірі різниці між стягнутим зі страхової компанії (в межах страхового полісу) та розміром дійсної шкоди. Збитки, завдані позивачу, у розмірі 203 986,14 грн, відшкодовані не були. З 26.11.2021 позивач вбачає підстави для застосування, передбаченого ст. 625 ЦК України, стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 54010,47 грн та 3 % річних у розмірі 6656,10 грн. Загальна ціна позову складає 299652,71 грн.

Також, у позовній заяві заявлено в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України про намір у встановлені строки, надати обґрунтований розрахунок понесених позивачем судових витрат.

Інші заяви по суті справи.

06.04.2023 від представника відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" Деміденкова В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 19.06.2021 з вини водія транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 сталася ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб BMW REINE (Х5). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗИЛ 433100 ОСОБА_2 перебувала під страховим захистом в ПАТ "НАСК "Оранта" за страховим полісом № АТ/230024, строк дії полісу з 07.05.2021 по 06.05.2022. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за цим полісом визначена у розмірі 130 000,00 грн, за умови франшизи 2500,00 грн. 19.12.2021 страхувальник ОСОБА_2 повідомив ПАТ "НАСК "Оранта" про ДТП. 25.06.2021 водій транспортного засобу BMW REINE (Х5) ОСОБА_4 подав до ПАТ "НАСК "Оранта" письмове повідомлення про ДТП, при цьому власником вказаного транспортного засобу зазначив UAB "Ineva". 07.07.2021 із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої автомобілю BMW REINE (Х5), в інтересах ОСОБА_5 , звернувся представник - адвокат Курінний А.С. Представник потерпілої - адвокат Курінний А.С. не заперечував проти проведення оцінки шкоди страховиком та не наполягав на проведенні експертизи. Розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу з ПДВ/20%) визначено в сумі 81455,32 грн. За відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу та франшизи, визначеної у страховому полісі, страхове відшкодування було розраховано у розмірі 68223,81 грн, виплату якої здійснено на користь потерпілої ОСОБА_1 . Долучений висновок експерта ОСОБА_3 не відповідає вимогам частини 7 статті 102 та частини 1 статті 106 Цивільного процесуального кодексу України та не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Витрати ОСОБА_1 на проведення експертного дослідження пошкодженого у ДТП транспортного засобу BMW REINE (Х5) у розмірі 5062,20 грн не можуть бути відшкодовані ПАТ "НАСК "Оранта", оскільки, технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу потерпілої/позивача проведено представником ПАТ "НАСК "Оранта" у межах строку, визначеного умовами страхування (п. 34.2 ст. 34 ЗУ № 1961-ІV). Не підлягають задоволенню вимоги щодо застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки, ПАТ "НАСК "Оранта" виконано договірні зобов`язання за страховим полісом № АТ/230024 з відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу позивача. Пред`явлення вимоги про стягнення з ПАТ НАСК "Оранта" моральної шкоди не підлягає задоволенню з наступних підстав. ПАТ НАСК "Оранта", як страхових за договорами страхування здійснює відшкодування відповідно до умов страхування, умови обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначені ЗУ № 1961-ІV, норми якого є спеціальними, умовами даного виду страхування передбачено здійснення страхового відшкодування моральної шкоди у випадках заподіяння шкоди здоров`ю та/або життю третіх осіб (ст. 23, ст. 26-1, ст. 27 ЗУ № 1961-ІV). Вимоги адвоката Курінного А.С., у частині заявлених за позовом в інтересах ОСОБА_1 , до ПАТ НАСК "Оранта", не мають належного обґрунтування та не підтверджені належними доказами, є безпідставними та не відповідають закону.

02.05.2023 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позову не конкретизовані щодо кожного відповідача, що доводить фактично їх безпідставне пред`явлення у солідарному порядку. Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, що надає підстави для застосування наслідків, передбачених положеннями ст. 185 ЦПК України. 07.07.2021 із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої автомобілю BMW REINE (Х5), в інтересах ОСОБА_5 , звернувся представник - адвокат Курінний А.С.та ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування у розмірі 68223,81 грн. Вищевикладеним доведено відшкодування ПАТ "НАСК "Оранта" ОСОБА_1 шкоди, завданої пошкодженням належного їй транспортного засобу у повному обсязі та з дотриманням строків, передбачених умовами страхування. Зазначив, що визнає вимогу щодо компенсації позивачу 2500,00 грн франшизи. З урахуванням обставин справи та положень ст. 23 ЦК України не заперечує, що позивачу, якій в результаті ДТП пошкоджено належне їй майно (автомобіль) завдано моральної шкоди та визнає у розмірі 3000,00 грн. Вимоги про стягнення 60666,57 грн штрафних санкцій, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, є безпідставними та не відповідають закону. Долучений висновок експерта ОСОБА_3 не відповідає вимогам частини 7 статті 102 та частини 1 статті 106 Цивільного процесуального кодексу України та не є належним та допустимим доказом. Відтак, вимоги у тому обсязі, який заявлений, не мають належного обґрунтування та не підтверджені належними доказами, є безпідставними та не відповідають закону.

Рух справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.08.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2023 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження в цивільній справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.02.2024 у зв`язку з надходженням до суду висновку судового експерта, поновлено провадження у справі, призначено судовий розгляд.

Участь у справі сторін справи.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Курінний А.С. наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що суд сам має визначити в межах відповідальності, хто з відповідачів та у якому розмірі має відшкодувати завдану шкоду.

Представник відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" Деміденков В.М. у судовому засіданні 12.03.2024 надав пояснення про те, що після проведення автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду, відсутні підстави для не врахування висновку при розгляді справи, і у разі, якщо судом буде прийнято його як належний та допустимий доказ, під доплату страхового відшкодування підпадає різниця матеріального збитку (без ПДВ/20%), визначеного за висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи та розміром матеріального збитку визначеного страховиком з відрахуванням суми франшизи у розмірі 12603,21 грн.

Позивач ОСОБА_1 до суду не прибула, про причини неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій зазначив, що 24.04.2023 ним було подано відзив на позовну заяву, наведеним у цьому відзиві повною мірою обґрунтовуються заперечення проти позову та безпідставність вимог позивача у частині, заявлених до нього, що не потребує його безпосередньої участі у розгляді справи, розгляд справи просив провести без його участі.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

02.07.2021 постановою Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн (а. с. 6-7).

Інспектором поліції складено схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.06.2021, о 09:55 год. в АДРЕСА_1 , на схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, та зафіксовані механічні пошкодження. Зауваження до додатку з боку водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відсутні (а. с. 37).

13.12.2022 ПАТ "НАСК "Оранта" у відповідь на запит ОСОБА_4 на його адресу було надіслано копію страхового акту, розрахунок страхового відшкодування, ремонтної калькуляції та протоколів огляду по страховій справі № 54568 (а. с. 13).

01.07.2021 представником ПАТ НАСК "Оранта" Головань Р.М., за участі ОСОБА_4 , було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу BMW Х5. (а. с. 11-12).

Із розрахунку страхового відшкодування від 18.11.2021 ПАТ НАСК "Оранта" вбачається, що розмір матеріального збитку (з урахуванням зносу деталей, що замінюються) складає 81455,32 грн, розмір франшизи 2500,00 грн, сума зменшення страхового відшкодування 10731,51 грн, сума страхового відшкодування склала 68223,81 грн, підстава зменшення розмірі страхового відшкодування, без ПДВ (а. с. 9 з. с.).

22.11.2021 ПАТ "НАСК "Оранта", в особі директора Департаменту врегулювання збитків та контролю аутсорингу Чернія Б.О., який діє на підставі довіреності № 08-03-05/11-21 від 14.01.2021, затверджено страховий акт про наступне, зокрема: страхувальник ОСОБА_2 , договір страхування № АТ 0230024 від 06.05.2021, період страхування з 07.05.2021 по 06.05.2022, ТЗ потерпілої особи BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_4 , дата настання події 19.06.2021, дата заяви 18.11.2021, винна особа ОСОБА_2 , сума страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 68223,81 грн (а. с. 9).

Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позивачем замовлено експертне автотоварознавче дослідження № 06-07 від 07.07.2021 у судового експерта ОСОБА_3 , згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X REIHE LNH489 на дату дослідження, 07.07.2021 складає 272209,95 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ BMW X REIHE LNH489 на дату дослідження, 07.07.2021 складає 102333,25 грн, величина втрати товарної вартості КТЗ BMW X REIHE LNH489 на дату дослідження 07.07.2021 складає 0,00 грн, вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ BMW X REIHE LNH489 на дату дослідження 07.07.2021 складає 102333,25 грн (а. с. 14-33).

Із полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0230024 від 06.05.2021, який долучено представником відповідача ОСОБА_6 до відзиву на позов, вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗИЛ 433100, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК "Оранта" (а. с. 91).

Із Висновку судового експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Батрака Д.В. № СЕ-19/117-24/286-АВ від 24.01.2024 вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 221728,38 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з урахування фізичного зносу вузлів і деталей, станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 85827,02 грн, розмір матеріального збитку, завданого власнику КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 85827,02 грн (а. с. 256-262).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. (правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Отже, ПАТ "НАСК "Оранта", уклавши з ОСОБА_2 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом пунктів 9.1 і 9.2 статті 9 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Представник позивача стверджує, що розрахована страховиком сума страхового відшкодування є недостатньою, не відповідає реальному розміру завданих збитків та не покриває розміру всієї шкоди, завданої внаслідок ДТП, тому, просить стягнути суму збитків, яка не була відшкодована у розмірі 203 986, 14 грн.

Приписи статті 29 та пункту 32.7 статті 32 вищезазначеного Закону передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди ТЗ ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого ТЗ.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17.

Таким чином, пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому факт ДТП та вина відповідача ОСОБА_2 у його вчиненні додаткового доказування не потребує.

Судом встановлено, що позивачу сплачено страхове відшкодування ПАТ "НАСК "Оранта" на загальну суму 68223,81 грн на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_2 .

За клопотанням представника позивача - адвоката Курінного А.С. ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2023 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Із Висновку судового експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Батрака Д.В. № СЕ-19/117-24/286-АВ від 24.01.2024 вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 221728,38 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з урахування фізичного зносу вузлів і деталей, станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 85827,02 грн, розмір матеріального збитку, завданого власнику КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , станом на дату ДТП, тобто на 19.06.2021, без урахування ПДВ, становить 85827,02 грн (а. с. 256-262).

Вказаний висновок є належним та допустимим доказом у справі. При цьому, суд ураховує, що сторона відповідача не надала суду будь-яких доказів на спростування визначеного експертом розміру шкоди.

Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.

Позивачем не надано доказів проведення ремонту автомобіля BMW REINE (Х5).

Отже, загальний розмір заподіяних позивачу матеріальних збитків КТЗ BMW X REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з урахуванням фізичного зносу вузлів і деталей, станом на 19.06.2021, без урахування ПДВ, згідно висновку експерта від 24.01.2024 № СЕ-19/117-24/286-АВ, становить 85827,02 грн. Страховою компанією в межах ліміту відповідальності страховика, сплачено позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 68 223,81 грн. (70 723, 81 грн. матеріальний збиток з урахуванням фізичного зносу та без урахування ПДВ - 2500, 00 грн франшизи).

Таким чином, з відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" на користь позивача належить стягнути 15103,21 грн страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (85827,02 грн - 2500 грн. (франшиза) - 68223, 81 грн.)

Статтею 9 Закону України «Про страхування», визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст.12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

Тобто, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути франшизу в розмірі 2500 гривень.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошового зобов`язання, незалежно від підстави їх виникнення - договору або делікту. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (Постанова КЦС від 11.08.2023 у справі № 505/2614/17).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правовими висновками, здійсненими у Постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №761/6406/16-ц (пр.№61-34162св18), грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Крім того, у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання.

З огляду на викладене, суд, частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" 15103,21 грн страхового відшкодування, вважає наявними підстави стягнути з ПАТ "НАСК "Оранта" інфляційні втрати у розмірі 3998,96 грн за період з грудня 2021 року по листопад 2022 року, і 3% річних у розмірі 494,06 грн за період з 26.11.2021 по 28.12.2022.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн, слід зазначити таке.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну (немайнову) шкоду визначено у статті 1167 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди. Такі висновки зробив Верховний Суд в постанові від 1 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип, по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Зазначене вказане в постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із того, що позивачем доведено факт спричинення позивачу моральної шкоди з вини відповідача ОСОБА_2 , яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням майна, що перебувало у її користуванні, й необхідності зміни у зв`язку з цим усталеного режиму і способу життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань, а тому вважає за доцільне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

При прийнятті рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2996,53 грн. Відтак, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" на користь позивача слід стягнути 196,07 грн судового збору та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 55,04 грн судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 15 103 (п`ятнадцять тисяч сто три) грн 21 к страхового відшкодування, 3 998 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 96 к. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн 06 к., всього 19 596 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн 23 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 к. франшизи та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) грн 00 к.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) грн 07 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 55 (п`ятдесят п`ять) грн 04 к.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, б. 7Д, .

Повний текст рішення складено 20.03.2024.

Головуючий Ю.М. Подмаркова