Провадження № 2/344/4042/24
У Х В А Л А

про залишення без руху

27 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Атаманюк Б.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 17.09.2024 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку про залишення її без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за поданням до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач вказав ціну позову, що становить 302000 грн., та позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 3020 грн.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, поділ майна, або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Так, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем у порядку поділу спільного майна подружжя заявлено вимогу про поділ майна подружжя, виділивши позивачу у приватну власність: квартиру однокімнатну АДРЕСА_1 , вартістю 21 883 грн., загальною площею 54,3 кв. м.; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га, кадастровий номер :10:096:0021, вартістю 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень); земельну ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0818 га, кадастровий номер :02:019:0212 вартістю 10 000 грн.; легковий автомобіль марки HONDA CR-V, державний номерний знак - НОМЕР_1 ( вартістю 100000грн.).

Відповідачу ОСОБА_2 виділити з спільної сумісної власності у приватну власність майно: земельну ділянку для індивідуального садівництва і городництва площею 0,0608 : кадастровий номер :01:006:0009, вартістю 10000грн.; квартиру однокімнатну АДРЕСА_2 , загальною площею 49,4 кв. м., вартістю 20000грн.; легковий автомобіль марки Volkswagen, модель - Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 100000грн.; гараж АДРЕСА_3 , загальною площею 17,7 кв. м., вартістю 10000 грн.

При цьому, на підтвердження ринкової вартості вказаних об`єктів нерухомості позивачем не було надано висновків про вартість майна.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначається Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», відповідно до приписів якого незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Відтак, на підтвердження дійсної вартості спірного майна позивачу слід надати відповідний звіт про його оцінку.

Згідно ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Враховуючи те, що позивачем не надані докази того, що на момент пред`явлення позову встановити точну ціну спірного нерухомого майна неможливо, суд не має підстав відповідно ч.2 ст.176 ЦПК України попередньо визначати ціну позову.

Відтак, позивачеві необхідно визначити ціну позову, шляхом визначення дійсної вартості нерухомого майна на день подання позову, а саме: встановити дійсну вартість спірного нерухомого майна та сплатити судовий збір, що становить - 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Богдан АТАМАНЮК