Справа № 683/2676/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/2676/24, 2/683/1157/2024 за позовом першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (далі Старокостянтинівська міська рада) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор вказує, що на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (далі Пашковецька сільська рада) №12 від 24.12.2019 ОСОБА_1 отримав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з послідуючою передачею у власність із земель комунальної власності Пашковецької сільської ради (категорія землі житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) орієнтовною площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому рішенням Пашковецької сільської ради від 12.11.2020 № 10 «Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,20 га, кадастровий номер :04:020:0026, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 та передано її у власність ОСОБА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку 20 листопада 2020 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Прокурор вказує, що рішення №10 від 12 листопада 2020 року фактично сесією Пашковецької сільської ради не прийняте, оскільки за вказане рішення більшість депутатів від загального складу Пашковецької сільської ради, як то визначено ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», не проголосували.

Загальний склад Пашковецької сільської ради становить 14 депутатів, більшість від загального складу депутатів становить 8 депутатів, однак за рішення №10 від 12.11.2020 року фактично проголосувало лише 6 депутатів.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності поза волею титульного володільця, внаслідок чого ОСОБА_1 незаконно отримав її у власність, то спірна земельна ділянка може бути витребувана у нього як добросовісного набувача.

За таких обставин прокурор просить суд витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер :04:020:0026, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання прокурор подав заяву, де просив розгляд справи провести у його відсутності та позов задоволити у повному обсязі.

Представник позивача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Книш О.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Пашковецької сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 2,00 га, що розташована в с. Пашківці (а.с.35).

Рішенням 47-ї сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради № 12 від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з послідуючою передачею у власність із земель комунальної власності Пашковецької сільської ради (категорія землі житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) орієнтовною площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50).

В подальшому, рішенням 53-ї сесії VII скликання Пашковецької сільської ради від 12 листопада 2020 року № 10 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (категорія - землі житлової та громадської забудови) загальною площею 0,20 га, кадастровий номер :04:020:0026, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 та передано її у власність ОСОБА_1 (а.с. 59).

20 листопада 2020 року державним реєстратором Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області Стецюк Л.О. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вище вказану земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 350321765 від 13 жовтня 2023 року (а.с.21-22).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пунктів «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ та міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ч.6,7,9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до положень ч.1-3, ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

З матеріалів справи вбачається, що загальний склад Пашковецької сільської ради сьомого скликання на момент прийняття рішення щодо передачі ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки становив 14 депутатів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та сільський голова ОСОБА_16 , а тому більшість від загального складу цієї сільської ради складає 8 депутатів.

Зі змісту протоколу поіменного голосування депутатів Пашковецької сільської ради рішення 53 сесії 7 скликання від 12.11.2020 року № 10 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:020:0026», а також, Списку депутатів Пашковецької сільської ради вбачається, що на даній сесії сільської ради були присутні наступні депутати: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та сільський голова ОСОБА_16 .

Із вищевказаних депутатів, згідно Поіменного голосування депутатів Пашковецької сільської ради Рішення 53 сесії 7 скликання від 12.11.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 кадастровий номер 682428400:04:020:0026» шість депутатів, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проголосували «ЗА» затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,20 га з кадастровим номером :04:020:0026.

Депутат Пашковецької сільської ради VII скликання ОСОБА_7 «утрималась» при голосуванні за вказане рішення, а відомості щодо участі у голосуванні депутата ОСОБА_4 у протоколі поіменного голосування за вказане рішення сесії відсутні.

Пашковецький сільський голова ОСОБА_16 за вказане рішення сесії сільської ради не голосував.

Указане свідчить про те, що зазначене рішення сесії Пашковецької сільської ради є таким, що не прийняте відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому не може розцінюватись як воля належного розпорядника земельною ділянкою, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка 0,20 га, кадастровий номер :04:020:0026, яка була незаконно передана у приватну власність ОСОБА_1 на підставі ст.118 ЗК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В силу статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи,

якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи,

яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним.

Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов).

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної, виконавчої влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред`явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване.

З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що оскільки у встановленому законом порядку рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у власність не приймалось, відповідно ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:020:0026 незаконно, тому ця ділянка вибула із земель комунальної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (тобто з 27 травня 2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності.

Відповідно до рішення сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №25/2/VIII від 04 січня 2021 року «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради» Пашковецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області була реорганізована шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Таким чином, розпорядником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:020:0026 є Старокостянтинівська міська рада Хмельницькій області, а отже дана земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність на користь вказаної територіальної громади.

Повернення у комунальну власність спірної земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення.

З огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено факту невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Згідно з ч.3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Виходячи із контексту правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор належним чином обґрунтував необхідність його звернення до суду, зокрема, повідомивши 9 серпня 2024 року про виявлені факти неправомірного набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:020:0026 та наявності підстав для вжиття Старокостянтинівською міською радою заходів до поновлення інтересів територіальної громади. Разом з тим, Старокостянтинівська міська рада листом від 31.10.2023 № 63/05-39-2415/2023 повідомила, що за вказаним фактом заходи претензійно-позовного характеру з метою відновлення порушених інтересів територіальної громади не вживались та при цьому просить прокуратуру звернутись із позовом до суду в її інтересах.

Неналежне здійснення Старокостянтинівською міською радою своїх повноважень щодо витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння свідчить про наявність підстав, що визначені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для пред`явлення цього позову прокурором.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору в судах усіх інстанцій, на користь Хмельницької обласної прокуратури слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 1514 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер :04:020:0026, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Компенсувати Хмельницькій обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 1514 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100.

Позивач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2024 року.

Суддя