Справа № 369/2958/24
Провадження № 2/369/4272/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бреус К.А.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/2958/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року.

Вказано, що кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року в сумі 37 778 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 778 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Крім того, 05 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 1 від 11 серпня 2021 року до Договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року в сумі 8 760 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 760 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Крім того, 05 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № /387368 від 05 березня 2021 року.

Так, кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в п. 7 Кредитного договору.

08 грудня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2021 року до Договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № /387368 від 05 березня 2021 року в сумі 11 838 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 838 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Крім того, 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № /647284 від 09 березня 2021 року.

Так, кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

09 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 09122021, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 09 грудня 2021 року до Договору факторингу № 09122021 від 09 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № /647284 від 09 березня 2021 року в сумі 10 875 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 875 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умов укладених договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню коштів та сплаті відсотків.

Таким чином, позивач зазначає, що ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 69 251,00 грн, що складається з:

-за Кредитним договором № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року в сумі 37 778 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 778 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею;

-за Кредитним договором № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року в сумі 8 760 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 760 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею;

-за Кредитним договором № /387368 від 05 березня 2021 року в сумі 11 838 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 838 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею;

-за Кредитним договором № /647284 від 09 березня 2021 року в сумі 10 875 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 875 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею;

-понесені судові витрати.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12 серпня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Яресько Тараса Віталійовича надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача не підтверджені жодним доказом, як це передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством, фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява є недоведеними та недостовірними. Зокрема, посилався на те, що позивач зобов`язаний був довести належними та допустимими доказами, а саме первинними бухгалтерськими документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» сам факт надання коштів Відповідачу первісним кредитором, що зроблено не було. Крім того, надані Розрахунки заборгованості складені самим Позивачем і не містять жодного підпису представників Первісних кредиторів, жодного підтвердження реальності надання коштів Відповідачу первісними кредиторами. У зв`язку із чим представник відповідача просив суд відмовити у задоволення позовної заяви у повному обсязі та стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

12 серпня 2024 року від представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Летун Тетяни Віталіївни надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому представник позивача зазначає, що для укладання кожного з договорів необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів, а саме НОМЕР_1 . Крім того, звертає увагу суду на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає як засіб зв`язку, номер мобільного телефону НОМЕР_1 , за допомогою якого і здійснювалась ідентифікація та підписання договорів, чим підтверджується факт укладення та підписання договору саме ОСОБА_2 . Також зауважила, що позивач не погоджується з розміром правової допомоги, заявленим представником відповідача до стягнення з огляду на малозначність та складність справи розмір правової допомоги 15000,00 грн. є неспівмірним та значно завищеним. У зв`язку із викладеним, представник позивача просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та відмовити Відповідачу у стягненні з Позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката

10 вересня 2024 року від представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Летун Тетяни Віталіївни надійшло клопотання про витребування доказів по справі.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року клопотання про витребування доказів залишено без задоволення з огляду на ту обставину, що вказане клопотання подано з порушенням строків передбачених у ст. 83, 84 ЦПК України, а особа, яка його подала, жодним чином не обґрунтувала неможливість подання клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, крім того жодної поважної причини пропуску строку не зазначено.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 18 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Підпунктом 1.1. п. 1 кредитного договору, передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Підпунктом 1.2. п. 1 кредитного договору визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 21 днів, тобто до 10 березня 2023 року. Дата надання кредиту 18 лютого 2023 року.

Підпунктом 1.3. п. 1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу.

30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30082023/1 від 30 серпня 2023 року та витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року в сумі 37 778 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 778 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

05 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Підпунктом 1.2. п. 1 кредитного договору, передбачено, що кредит надається строком на 13 днів, тобто до 17 грудня 2020 року.

Підпунктом 1.3. п. 1 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 584,0 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,60 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року та витягу з реєстру боржників № 1 від 11 серпня 2021 року до Договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року в сумі 8 760 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 760 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

05 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № /387368 від 05 березня 2021 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 кредитного договору, кредит надається строком на 15 днів, тобто до 19 березня 2021 року.

Згідно п.п. 1.3. п. 1 кредитного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 876 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,4 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом в п. 7 Кредитного договору.

08 грудня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року та витягу з реєстру боржників від 08 грудня 2021 року до Договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № /387368 від 05 березня 2021 року в сумі 11 838 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 838 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № /647284 від 09 березня 2021 року.

Так, кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 кредитного договору, кредит надається строком на 15 днів, тобто до 23 березня 2021 року.

Згідно п.п. 1.3. п. 1 кредитного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п. 1.4. п. 1 кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

09 грудня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 09122021, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 09122021 від 09 грудня 2021 року та витягу з реєстру боржників від 09 грудня 2021 року до Договору факторингу № 09122021 від 09 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № /647284 від 09 березня 2021 року в сумі 10 875 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 875 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було надано копії кредитних договорів, з доданими до них копіями паспортів споживчого кредиту, копії договорів факторинку, актів прийому-передачі, витягів з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними договорами.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Так, позивачем не надано доказів перерахування грошових коштів на рахунки відповідача, зазначені у Кредитному договорі № 29057-02/2023 від 18 лютого 2023 року, Кредитному договорі № 03521-12/2020 від 05 грудня 2020 року, Кредитному договорі № /387368 від 05 березня 2021 року та Кредитному договорі № /647284 від 09 березня 2021 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77 - ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що заборгованість відповідача по укладеним договорам складає у загальному розмірі 69 251,00 грн., матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, в строк, передбачений законом, не подавав клопотання про їх витребування.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договорами не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Вказані висновки апеляційного суду гуртуються на правових позиціях викладених Верховним Судом у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18 та від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що надані позивачем витяги з Реєстрів боржників не містять підпису сторін фактора та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача за договорами. Безпосередньо реєстрів боржників до договорів факторингу, з яких вбачалося би право вимоги за договорами, позивачем надано не було.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю.

Крім того, представник відповідача просив стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн., які підтвердженні: копією Договору № 24090 про надання правничої (правової) допомоги від 05 серпня 2024 року; копією додатку № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 24090 від 05 серпня 2024 року; копією акта приймання-передачі послуг № 1 від 09 серпня 2024 року; копією розрахункової квитанції № 09/08/24 до Договору про надання правничої допомоги № 24090 від 05 серпня 2024 року, Додаток № 1; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8815/10 та копією ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1674981 на ім`я адвоката Яресько Тараса Віталійовича.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у клопотанні заявлено про неспівмірність розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи, крім того представник відповідача зазначав про необґрунтовано завищений розмір витрат.

У зв`язку з вищевстановленими обставинами, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням вище викладеного, за наявності клопотання представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, усталену практику з розгляду таких спорів, враховуючи, що підготовка та подання відзиву, по даній справі, не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому сума за вказану послугу, є неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Також адвокат з`явився до суду один раз та прийняв участь в одному судовому засіданні. Суд вважає, що вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, а тому, суд вважає за необхідне, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 8 000,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2024 року

Інформація про позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА