28.08.2024 Єдиний унікальний номер 205/5213/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5213/24
Номер провадження 2/205/2717/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Юдіної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу,
26.04.2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу.
Позов обґрунтований тим, що 02.08.2021 року о 20:49 год. в с. Таромське Дніпропетровської області з боку автодороги н-08 в напрямку вул. Івана Сохача Сівач Ю.В., керуючи автомобілем ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер у лікарні імені Мечникова. На час ДТП ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У зв`язку з настанням події, представник ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 (батько загиблого) та ОСОБА_5 (дружина загиблого), а також ОСОБА_5 звернулись до МТСБУ з відповідними заявами про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_2 . На підставі наданих документів МТСБУ здійснило виплату: 251 255 грн. відшкодування, пов`язане із втратою годувальника та витратами на поховання на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; 8 745 грн. відшкодування, пов`язане з витратами на поховання на користь ОСОБА_5 .
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 260 000 грн., а також судовий збір.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Від відповідача до суду відзив на позов не надходив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позові просив розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику сторін. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не надав.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, наявні в матеріалах справи докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 02.08.2021 року приблизно о 20:49 годин в порушення вимог Правил дорожнього руху України, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (0,66‰ у крові) та наркотичного сп`яніння (похідні фенілетиламінів у сечі), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи чинного страхового полісу (страхового сертифікату «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2104-18», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.10.1989 року належить ОСОБА_6 , в світлий час доби здійснював рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вулиці Ріжкова, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, що проходить територією Новокодацького району у м. Дніпрі, з боку автодороги «Н-08», сполученням «Бориспіль Кременчук Дніпро Запоріжжя Пологи Маріуполь», у напрямку вул. Івана Сохача Новокодацького району м. Дніпра.
У подальшому, під час руху проїзною частиною АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, допускаючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не виконуючи покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_2 , який рухався по правому узбіччю у попутному напрямку відносно його руху, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на задню поверхню тіла пішохода ОСОБА_2 .
Після наїзду на пішохода ОСОБА_2 , у порушення п. 2.10 ПДР України, водій ОСОБА_1 продовжив свій рух та з місця пригоди зник.
Смерть ОСОБА_2 наступила 02.08.2021 року о 22:45 годин в реанімаційному відділенні КП «Дніпропетровська обласна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР від сумісної тупої травми тіла з переломом кісток черепа, лівої ключиці, ребер, остистих відростків грудних хребців, обох малогомілкових кісток та ушкодження внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком шоку.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На час ДТП ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 10).

13.08.2021 року представник ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 (батько загиблого) та ОСОБА_5 (дружина загиблого) звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11, 12).

15.02.2022 року ОСОБА_5 звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 1 від 28.08.2021 року МТСБУОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначено розмір відшкодування шкоди та перераховано їй 251 255 грн., з яких: 35 255 грн. витрати на поховання; 216 000 грн. відшкодування в зв`язку з втратою годувальника (а.с.28-оберт, 30).

Згідно з довідкою № 1 від 13.09.2022 року МТСБУ визначено розмір відшкодування шкоди ОСОБА_5 (а.с.29-оберт) та перераховано їй витрати на поховання в розмірі 8 745 грн. (а.с.31).

У статті 3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ, зокрема, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

На підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст. 1195 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом було встановлено, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 260 000 грн.

Таким чином, позивачем було виконано покладений на МТСБУ законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на час ДТП керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів відшкодування вказаної шкоди чи то заперечень з приводу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.

В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України, доказами, і не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи викладене, розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога МТСБУ щодо стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати) в розмірі 260 000 грн. є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 3 900 грн. (а.с. 4), оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1191, 1193-1195 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, буд 8, код ЄДРПОУ: 21647131) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 260 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 3 900 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Г. Остапенко