У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 Справа №607/14651/24 Провадження №2/607/3574/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбич В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Скиби В.М., представника відповідача адвоката Моленя Р.Б., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частки у житловому будинку та земельної ділянки,

у с т а н о в и в :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Собчук Віктор Костянтинович до Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 08.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/14651/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.08.2024 через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації 1/2 вартості транспортних засобів. Предметом позову є грошова компенсація 1/2 частки вартості транспортного засобу марки RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску: 2016 та грошову компенсацію 1/2 частки вартості транспортного засобу марки LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску: 2018, VIN-код: НОМЕР_3 .

В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що сторонами за час подружнього життя спільною працею та коштами було набуто у власність транспортний засіб марки RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску: 2016 та транспортний засіб марки LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску: 2018, VIN-код: НОМЕР_3 у 2020 р. та 2019 р. відповідно.

Зазначені транспортні засоби було зареєстровано за Відповідачкою.

У 2022 році відносини між сторонами погіршились та Відповідачка без відома Позивача, з метою унеможливити поділ спільних транспортних засобів, відчужила їх на користь ОСОБА_4 (дочки сторін).

Згоди на відчуження транспортних засобів Позивач не надавав.

Таким чином, вважає, що майно набуте сторонами у шлюбі, а саме транспортний засіб марки RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску: 2016 та транспортний засіб марки LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску: 2018, VIN-код: НОМЕР_3 , було спільною сумісною власністю подружжя, було відчужено Відповідачкою з метою його приховати, а тому його вартість підлягає врахуванню при поділі майна подружжя.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав зустрічну позовну заяву, просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

У підготовчому засіданні позивач та її представник заперечували проти прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки вважаються, що даний спільний розгляд є недоцільним та призведе до затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали зустрічного позову, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви за таких обставин.

У відповідності до вимог ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду, взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 року у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову. Мається на увазі ситуація, коли зустрічний позов об`єктивно є обґрунтованим, пов`язаним з первісним позовом та спільний їх розгляд не тільки є доцільним, а часто і необхідним.

Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Враховуючи те, що спільний розгляд зустрічної позовної заяви не є доцільним, оскільки незважаючи на те, що обидва позови виникають з одних правовідносин, однак прийняття судом зустрічного позову значно ускладнить вирішення справи, істотно розширить предмет доказування, що лише сприятиме затягуванню часу, а тому суд прийшов до переконання про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останнього права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 194, 260, 261, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Моленя Ростислава Богдановича про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації 1/2 вартості транспортних засобів до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частки у житловому будинку та земельної ділянки відмовити.

Повернути ОСОБА_2 його зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації 1/2 вартості транспортних засобів.

Позивачу ОСОБА_2 роз`яснити, що його зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації 1/2 вартості транспортних засобів він вправі подати до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розгляду в загальному порядку.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич