Справа № 572/319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Поплавської О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19.11.2010 року було розірвано шлюб між його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач є рідним сином відповідача, ОСОБА_2 , та на даний час проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є повнолітньою особою, з 15.09.2022 року по теперішній час він навчається на денній формі навчання у Луцькому національному технічному університеті. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, знаходиться на утриманні матері. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тому має змогу надавати йому матеріальну допомогу.

В зв`язку з зазначеним позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23.02.2024 року дану справу передано на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.05.2024 року дану справу передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області за підсудністю.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.06.2024 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд про їх задоволення.

Представник позивача ОСОБА_4 надіслав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився тричі, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не подав, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів,

За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5) позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6) 17 листопада 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, дитину ОСОБА_1 , 2005 року народження залишено проживати з матір`ю (а.с.7).

Згідно витягу № 03-13-129 від 08.01.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.8) позивач ОСОБА_1 зареєстрований за однією адресою разом із матір`ю ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки № 1471-23 від 15 листопада 2023 року (а.с. 9) ОСОБА_1 навчається на 2 курсі денної форми навчання у Луцькому національному технічному університеті за контрактом. Термін навчання до 30 червня 2026 року.

Згідно договорів про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою (а.с.10-11), слідує, що позивач навчається у Луцькому національному технічному університеті за контрактом.

У відповідності до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дитина навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, працює та отримує заробітну плату, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим він потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, стан здоров`я дитини та відповідача, матеріальне становище відповідача, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Іншого в судовому засіданні не здобуто, такі посилання відповідачем не спростовані.

В зв`язку з цим суд вважає можливим призначити аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше як до осягнення ним 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення ОСОБА_1 навчання чи до досягнення ним 23 років в залежності від того яка подія настане раніше.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 267, 268, 269, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер платника податків не відомий) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на його утримання на період його навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 січня 2024 року до дня закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М.Кірімова