Справа № 562/1902/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача-адвокат Мазуренко Ю.П.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи невиконанням останньою батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, оскільки з 2012 року не проявляє до дітей батьківського піклування, не спілкується та не бачиться з дітьми, не цікавиться їх життям, здоров`ям та ухиляється від обов`язків з утримання.

Відзив на позов відповідач не подавала.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю з наведених підстав.

Відповідач позов не визнала, пояснюючи тим, що спілкується з дітьми, особливо зі старшим сином, цікавиться їх життям, однак за станом свого здоров`я та наявності на її утриманні інших двох малолітніх дітей не може сплачувати аліменти на старших дітей, які проживають з позивачем.

Представник Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримала повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Установлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтв про народження є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , шлюб між якими рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2012 року розірвано.

Указаним рішенням суду після розірвання шлюбу сторін також вирішено дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити для проживання з батьком.

Також рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 100 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

З довідки Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 травня 2024 року вбачається, що за матеріалами виконавчого провадження №42507576 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01 травня 2024 року становить 173779,20 грн.

Зі змісту ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні такої категорії спорів суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Тлумачення пункту 2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року в справі № 500/6325/17, постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року в справі №523/11247/19.

Згідно затвердженого рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області від 17 травня 2024 року №128 висновку, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ґрунтується на тому, що матір з 2019 року не приймає участі в житті, вихованні та духовному розвитку дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про стан здоров`я дітей, не проявляє батьківської турботи, матеріально не допомагає та не спілкується з синами. Водночас, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 заперечила проти позбавлення її батьківських прав.

Відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських прав ОСОБА_2 , яка має інвалідність 2 групи загального захворювання та виховує інших своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 2013 року народження та ОСОБА_6 2015 року народження, чи вжиття органами опіки та піклування заходів реагування через її негативну поведінку матеріали справи не містять.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька/мати спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Установлені судом обставини свідчать про винну поведінку відповідача з виконання обов`язків батьківських обов`язків по вихованню та піклуванню за своїми старшими синами.

Проте, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд згідно роз`яснень, які містяться в п.18 указаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.258-273, 351 - 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

ПопередитиОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 10 грудня 2024 року.

Суддя: