Провадження № 2/522/2135/24
28 травня 2024 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Суворової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
06.12.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір № 5544050 про надання споживчого кредиту на суму 22 000,00 грн строком на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.
ТОВ «АВЕНТУС Україна» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_1 кредит в сумі 22 000,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну карту відповідача.
29.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 29-05/2023-Ф, за яким до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 5544050 про надання споживчого кредиту.
У порушення умов договору відповідач своє зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим перед фінансовою установою утворилась заборгованість у розмірі 107 371 грн., з яких: 22 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 85 371 грн.- сума процентів за користування кредитом, які просить суд стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.
В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.46,52)
Відповідач в судові засідання 13.02.2024 р., 09.04.2024 р. та 28.05.2024 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. На адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.61).
Суд вбачає, що станом на 28.05.2024 року відповідач сповіщався належним чином про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на розміщенням оголошення на сайті суду, проте відзиву на позов не подав.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 28.05.2024 року.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір № 5544050 про надання споживчого кредиту на суму 22 000,00 грн строком на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день (а.с.15-18,20-30).
29.05.2023р. між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 29-05/2023-Ф, за яким до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 5544050 про надання споживчого кредиту (а.с.32-40).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 5544050 від 14.02.2022 року становить суму у розмірі 107 371 грн., з яких: 22 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 85 371 грн.- сума процентів за користування кредитом.
Доказів сплати грошових коштів за кредитним договором та відсотків, що б спростовувало наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Крім того, адвокатом заявлено про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, шляхом їх стягнення з відповідача.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 10 липня 2023 № 10/07-2023, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., звіт від 30.11.2023 року про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, рахунок на оплату по замовленню №248/30/11 від 30.11.2023 р., платіжна інструкція від 30.11.2023 №1835 (а.с.42-47).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за кредитним договором; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Справа розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (а.с.49)
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У відшкодуванні решти витрат на правову допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 28.05.2024 року.
Суддя О.В.Суворова