Справа № 182/4440/24
Провадження № 2/0182/2796/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.10.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

21.11.2023 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою.

Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не має.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Позивач зазначає, що відповідачка не має до нього почуттів, а заміж вийшла з корисливих мотивів. Подружжя зрозуміло, що мають різні погляди на взаємні права та обов`язки, а тому даний шлюб треба розірвати. Відповідачка відмовляється йти до органу РАЦС для розірвання шлюбу в позасудовому порядку, оскільки сторони взагалі не знаходять спільної мови. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин позивач стверджує, що примирення між ними та подальше збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення просить не надавати, на розірванні шлюбу наполягає.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.10-11).

Позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді шляхом надсилання на зазначену в позовній заяві адресу копії ухвали про відкриття провадження, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направив.

Відповідачка повідомлялась про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу її реєстрації було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого 03.09.2024 року поштове відправлення вручено їй особисто (а.с.15), відзиву на позовну заяву на адресу суду не направила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Як встановлено судом, 21.11.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 441 (а.с.3).

Від даного шлюбу подружжя дітей не має.

Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства, відсутності взаєморозуміння, шлюбні стосунки фактично були припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами. На примирення не згодні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача та відповідачки, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.56,110,112,113,115 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,200,206,247,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.11.2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 441 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 », ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева