Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1858/24

Провадження № 2-о/439/77/24

08 жовтня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.,

за участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.,

представника заявника адвоката Микитюка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Броди в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підкамінська селищна рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі заявник) через представника адвоката Микитюка С.М. звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у якій просить встановити факти, що заповіт на її ім`я фактично укладений від імені ОСОБА_2 , сертифікат на земельну частку (пай) належить ОСОБА_2 , свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявниці ОСОБА_2 , яка склала заповіт на користь заявниці на все своє майно. Вказує, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 0,96 в умовних кадастрових гектарах, житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті заявниця проживала разом із спадкодавцем та фактично прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, нотаріус роз`яснив, що в документах є помилки, а тому запропонував звернутися до суду про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів. Заявниця зазначає, що в свідоцтві про смерть ім`я бабці вказано як ОСОБА_2 , а в заповіті та сертифікаті на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , тоді як в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок ім`я бабусі вказано ОСОБА_3 . Відтак, у зв`язку з наявністю вказаних розбіжностей в правовстановлюючих документах, виникають перешкоди в оформленні права власності в порядку спадкування. Посилаючись на наведене, просила заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 11 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судове засідання призначено на 08 жовтня 2024 року.

26 вересня 2024 року від Підкамінської селищної ради надійшла заява, в якій заінтересована особа вказує, що не заперечує проти встановлення факту належності правовстановлюючих документів, розгляд справи просив проводити без участі заінтересованої особи.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Микитюк С.М. заяву підтримав. Вказав, що у зв`язку з розбіжностями в написанні власного імені та по-батькові баби заявниці в правовстановлюючих документах, а саме сертифікаті, заповіті, свідоцтві про право власності у неї виникають труднощі з оформлення спадщини. Такі розбіжності викликані тим, що померла була полькою за національністю, та під час написання її власного імені та по-батькові виникли помилки, правильно ім`я померлої ОСОБА_2 , так як зазначено в свідоцтві про смерть.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті село Микити Бодівського району Львівської області.

Окрім того, судом встановлено, що 02 лютого 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Накващанської сільської ради. У заповіті ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , що проживає в селі Микити Бродівського району Львівської області. Заповіт складено на ім`я ОСОБА_1 .

На ОСОБА_2 , що проживає в селі Микити, був виданий Сертифікат на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0098614 від 20 серпня 1996 року, про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВСГ ім.І.Франка, розміром 0,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно зі Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок №86 від 06 листопада 1990 року, виданого виконкомом Наквашанської сільської ради на підставі рішення виконкому Бродівської районної ради народних депутатів від 20 вересня 1990 року № 166 вбачається, що будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_3 .

Також, з Довідки № 169 від 30 серпня 2024 року, виданої Підкамінською селищною радою, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована і проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 .

На підставі Довідки № 168 від 30 серпня 2024 року, виданої Підкамінською селищною радою, встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 це одна і та ж особа, яка проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 .

З досліджених судом копій документів, долучених до заяви вбачається, що у свідоцтві про смерть ім`я померлої значиться як ОСОБА_2 , у заповіті ім`я померлої значиться як ОСОБА_2 , у сертифікаті на земельну частку (пай) як ОСОБА_2 , у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок як ОСОБА_3 .

У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між документом, що посвідчує факт смерті ОСОБА_2 та: заповітом складеним 02 лютого 1996 року від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0098614 від 20 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 ; Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 06 листопада 1990 року та записано в реєстрову книгу № 86 на ім`я ОСОБА_3 .

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності ОСОБА_2 вказаних правовстановлюючих документів, ці документи стосуються однієї і тієї ж особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в АДРЕСА_1 .

Заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_2 .

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів, залежить виникнення майнових прав на спадкове майно після її смерті у спадкоємця ОСОБА_1 .

Метою встановлення даних факту є необхідність реалізації заявником права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даних фактів необхідно заявниці для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, а вказані у заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підкамінська селищна рада Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, посвідченого секретарем виконкому Наквашанської сільської ради Демчук А.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 10 від 02 лютого 1996 року від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,Сертифікату на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0098614, виданого 20 серпня 1996 року на підставі рішення Бродівської районної державної адміністрації від 02 серпня 1996 року № 343 на ім`я ОСОБА_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Наквашанською сільською радою народних депутатів від 06 листопада 1990 року та записано в реєстрову книгу № 86 на підставі рішення виконкому Бродівської районної ради народних депутатів від 20 вересня 1990 року № 166 на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Підкамінська селищна рада Львівської області, місцезнаходження: 80670, Львівська область, Золочівський район, смт Підкамінь, вул. І. Франка, 1, .

Повний текст рішення суду складено та підписано 08 жовтня 2024 року.

Суддя Т.Л. Войтюк