Справа № 466/325/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В.Я.

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю заінтересованих осіб: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, Пенсійний фонд України у Львівській області, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про встановлення батьківства, -

встановив:

Заявник ОСОБА_4 15.01.2024 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою, за участю заінтересованої особи міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення батьківства, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Львова та внести зміни до актового запису № 3035 від 30.07.2014, складений міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про народження ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши, що її батьком є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обгрунтування заявлених вимог вказує, що з 2013 року проживала разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_7 , відомості про батька у свідоцтві якої вказано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України як ОСОБА_8 . Доньку виховували і піклувались про неї з ОСОБА_6 разом, однак спільне сімейне життя не склалось, тому кожен з них надалі створив нову сім`ю. Після закінчення навчання та здобуття кваліфікації слюсаря механоскладних робіт у Львівському середньому професійно-технічному училищі № 25, ОСОБА_6 вступив на службу до військової частини. Протягом 2016 року виконував бойові завдання в зоні проведення Антитерористичної операції у складі добровольчого батальйону «ОУН», а із початком повномасштабного вторгнення перебував на військовій службі у складі 71-ої окремої єгерської бригади Десантно-штурмових військ ЗСУ, однак 22.10.2022 загинув при виконанні бойового завдання. Просить заяву задоволити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.01.2024 матеріали № 466/325/24 заяви ОСОБА_5 , з участю заінтересованої особи міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення батьківства направлено за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 07.03.2024 матеріали заяви передано судді Гедз Б.М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.03.2024 заяву ОСОБА_4 залишено без руху, заявнику роз`яснено які саме недоліки заяви та протягом якого строку слід усунути.

21.03.2024, на виконання ухвали суду від 12.03.2024 про залишення заяви без руху, заявником подано до суду письмову заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_4 , призначено судове засідання для розгляду справи.

22 травня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника заявника

ОСОБА_4 адвоката Левицької І.С. про витребування доказів. Витребувано із Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію актового запису про смерть

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.05.2024 представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подано письмові пояснення по справі, в яких вказали, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з будь-яким письмовим зверненням щодо порушення своїх прав не зверталась, як і не зверталась за призначенням пенсії по втраті годувальника, рішення про відмову у призначенні такої пенсії управлінням не приймалось.

Ухвалою судді від 16 липня 2024 року постановлено витребувати з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію актового запису про смерть гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла орієнтовно в період з березня 2024 по даний час, з Обласного територіального цетру комплектування та соціальної підтримки інформацію про те, в якій військовій частині проходив службу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з Другої Львівської державної нотаріальної контори інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та якщо заводилась, то в якій нотаріальній конторі.

16 серпня 2024 року ухвалою суду повторно витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію актового запису про смерть гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла орієнтовно в період з березня 2024 року по даний час, з Обласного територіального цетру комплектування та соціальної підтримки інформацію про те, в якій військовій частині проходив службу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувано з Третьої Львівської державної нотаріальної контори (м. Львів, пр. Чорновола, 39) матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03.10.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи у справі Міністерства оборони України, в яких просили у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити повністю. В обгрунтування заперечень представник заінтересованої особи вказує на необгрунтованість заявлених вимог та відсутність належних доказів, зокрема заявник як на належне, на її думку, підтвердження факту батьківства ОСОБА_6 , покликається лише на фотографії та свідків, що не можуть слугувати як достатні та об`єктивні докази батьківства загиблого ОСОБА_6 щодо ОСОБА_5 . Представник звертає увагу суду на те, що заявниця не долучила достатніх доказів того, що була позбавлена можливості зареєструвати батьківство ОСОБА_6 , при цьому зазначаючи, що вони спільно виховували дитину, оскільки відповідно до норм ст. 125, 126 Сімейного кодексу України ОСОБА_4 мала право та можливість вказати батьком дитини ОСОБА_6 , подавши свою та його заяву про це у встанволеному законом порядку, проте не зробили цього з незрозумілих причин. При цьому, із заявою про встановлення батьківства заявниця звернулась лише через півтора роки після загибелі ОСОБА_6 , не обгрунтовуючи мети встановлення факту батьківства саме в даний час, оскільки з часу народження дитини 25.07.2014, ні заявниця, ні ОСОБА_6 із заявами про внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме про походження дитини від батька відповідно до ст. 126, 134 Сімейного кодексу України не звертались. Вважає, що належною підставою для висновку про визнання батьківства у судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, відтак просив призначити у справі судово-генетичну експертизу для встановлення батьківства ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 адвокат Левицька І.С. заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, просила таку задовольнити. Доповнила, що довірителька не претендує на спадкове майно, а необхідне їй лише для звернення до управління Пенсійного фонду України з приводу виплат по втраті годувальника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила, пояснила, що є дружиною загиблого ОСОБА_6 , з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2018. Про існування заявниці та дитини дізналась вперше, отримавши із суду матеріали заяви. Заперечила проти розгляду поданої ОСОБА_4 заяви про встановлення батьківства в порядку окремого провадження, оскільки за наявності спору про право такі питання повинні повністю досліджуватись судом в іншому порядку.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матящук В.К. у судовому засіданні в доповнення до раніше поданих письмових пояснень у справі, які підтримав у повному обсязі, вказав на те, що у вказаній категорії справ лише висновок судово-генетичної експертизи може слугувати належним та допустимим доказом для однозначного висновку про встановлення батьківства. Звертає увагу на те, що у даному випадку заінтересована особа також вказує на спір про право, відтак заява ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.

Занітересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області належним чином повідомлене про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомлено, однак скористались наданим правом подати письмові пояснення на заяву ОСОБА_4 .

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Положенням ч. 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка представника заінтересованої особи у справи Головного управління Пенсійного фонду України - не перешкоджає судовому розгляду за відсутності такого, суд прийшов до висновку за можливе провести судове засідання за відсутнсоті представника ГУ ПФУ у Львівській області.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши обставини, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту наведених вище норм права вбачається, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , батьками якої зазначено: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим 30 липня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення батьківства ОСОБА_6 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця ОСОБА_4 вказує метою встановлення такого факту необхідність реалізації права на отримання виплат по втраті годувальника.

Згідно актового запису про смерть № 6614 від 02 листопада 2022 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові, гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Соледар Донецької області внаслідок ушкоджень, отриманих внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 14 лютого 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в ході судового розгляду вказала на наявність спору про право, оскільки встановлення факту про який просить заявник стосується і її прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо при цьому встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У даному випадку, незважаючи на твердження сторони заявника про необхідність встановлення факту батьківства лише для одержання соціальних виплат по втраті годувальника, факт батьківства, про встановлення якого просить заявниця, безперечно вплине не лише на права щодо отримання відповідних виплат після смерті ОСОБА_6 , але також і на спадкові права та обов`язки, в тому числі і інших спадкоємців померлого, оскільки має юридичне значення як для реалізації нею прав на спадкування згідно ст. 1264 ЦК України, так і для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» незалежно від того чи вказана нею така мета у поданій до суду заяві про встановлення батьківства.

Висловлені в ході судового розгляду позиції заінтересованих осіб, зокрема дружини загиблого ОСОБА_6 ОСОБА_2 безумовно свідчать про наявність спору про право між учасниками вказаної справи, а відтак, на переконання суду, наведені сторонами обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження та можуть бути встановлені на підставі наданих ними доказів, з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження, шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи, що заявницею заявлено вимоги про встановлення факту, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 слід залишити без розгляду, при цьому, роз`яснивши, що вона не позбавлена права звернутись для вирішення питання, яке є предметом цієї заяви, в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Керуючись ч. 4 ст. 315, 259-260 ЦПК України, суд

постановив:

ЗаявуОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю заінтересованих осіб: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, Пенсійний фонд України у Львівській області, ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про встановлення батьківства залишити без розгляду.

Роз?яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 11.10.2024

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 466/325/24

Суддя Б.М.Гедз