Справа № 727/8312/24
Провадження № 2/727/1656/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Петікар А.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання мало-літньої дитини, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 29.08.2008 року по 07.09.2010 року.

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2010 року, шлюб між сторонами розірвано. Крім цього, вказаним рішенням стягнуто аліменти з позивача на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_4 .

Вказує, що з початку 2023 року і по теперішній час неповнолітня донька позивача ОСОБА_4 змінює своє місце проживання (за погодженням із відповідачкою), пере-їжджаючи проживати разом із батьком ОСОБА_3 .

Оскільки після переїзду доньки до позивача відповідачка ухиляється від своїх обов`язків по утриманню спільної дитини, позивач просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної з позивачем дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліт-тя, а також припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки за рі-шенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.09.2010 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак представник пози-вача, адвокат Петікар А.В., спрямував до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтри-мує в повному обсязі, просить справу розглянути у його та позивача відсутність. Не за-перечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.Подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. Не заперечувала проти сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 .

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрун-тованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на-родження (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , аліменти в твердій грошовій сумі, щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн., до досягнен-ня повноліття дитиною (а.с.8-10).

Згідно витягу №636792 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданому 29.07.2024 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адре-сою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 -гівною та ОСОБА_5 (а.с.12).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно відомостей, наданими ДМС в Чернівецькій області, відповідач по справі, ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листо-пада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дер-жава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розу-мового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зо-бов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністра-тивними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, мо-рального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовно-го і соціального розвитку.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основ-ної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

В силу ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається од-накова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утриму-вати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України).

За правилами ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заро-бітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непраце-здатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володін-ня та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі ру-хомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелек-туальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати плат-ника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що ма-ють істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути мен-шим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі вста-новлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оп-лати.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання стосовно розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, мате-ріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обста-вини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути мен-шим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 від-сотків заробітної плати цієї особи.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня складає - 3196 грн.

Крім того, суд наголошує, що інтереси дитини превалюють над майновим стано-вищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які ви-кладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19.

Суд звертає увагу, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуд-жуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аліменти - це кошти, покликані забезпечувати дитину усім необхідним для пов-ноцінного розвитку, тому вони можуть бути тільки на користь того з батьків хто про-живає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. В Постанові Верховного Суду по справі за №711/8561/16ц, провадження №61-21318св18 від 04.09.2019 року за-значено, що за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини 4 статті 223 ЦПК України 2004 року, оскільки Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рі-шенням суду, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідачки підлягають стяг-ненню на користь позивача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку почи-наючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття., а також припи-нити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на-родження, які стягуються на підставі судового рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.09.2010 року.

Також згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 55, 76, 80, 84, 180-183, 185, 191, 190 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289, 430 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по-чинаючи з 06.08.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі щомісячно, на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн. до досягнення дитиною пов-ноліття за рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці у справі №2-733 2010 від 11.09.2010 року та визнати виконавчий лист №2-733, виданий Садгірським район-ним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та-ким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя: О.Є.Терещенко