Єдиний унікальний номер справи 333/6099/23
Номер провадження 2/233/449/24
21 травня 2024 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання представника позивача адвоката Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Погосян М.А.
25 липня 2023 року представник позивача адвокат Погосян М.А., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до пропозиції від 16 травня 2023 року Позивачка звернулась письмово до Відповідачки надати свою згоду на оформлення і реєстрацію прав власності на свою частину будинку, але станом на дату звернення до суду Позивачка такої згоди так і не отримала та Позивачка не може реєструвати право власності ані на будинок/самочинне збудований.
Відповідно до рішення про зупинення розгляду заяви від 24 травня 2023 року № 67730536, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 , Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради вирішив зупинити розгляд Заяви до усунення обставин, які є підставою для зупинення розгляду заяви: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, а саме- документ, що підтверджує присвоєння об?єкту адреси.
Відповідно до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 3/5 частини право власності житлового будинку літ. А, загальною площею 97.4, житлова площа: 50.9 зареєстровано на ім?я ОСОБА_1 .
Декларація про готовність об?єкта до експлуатації самочинно збудованого будинку літерою «К», мансарда над літ «К» літера «мс», службова прибудова літерою «к», сарай літ. «И», погріб під літ. «И літ. «пг2», вбиральна літ. «Л», душ літ. «Л», сарай літ «П», сарай літ. «О» зареєстровано в інспекції державного будівельного архітектурного контролю, яка приймав рішення про прийняття об?єкта до експлуатації.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від «05» вересня 2023 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
20 листопада 2023 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 листопада 2023 року прийнято заяву про зміну предмета позову .
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 25 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. На адресу місця реєстрації відповідача судом було направлено судову повістку разом з копіями відповідних документів. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надала.
У судове засідання представник третьої особи не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, щодо вирішення спору поклалися на розсуд суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 21 травня 2024 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення про зупинення розгляду заяви від 24 травня 2023 року № 67730536, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 , Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради вирішив зупинити розгляд Заяви до усунення обставин, які є підставою для зупинення розгляду заяви: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, а саме- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту адреси.
Відповідно до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 3/5 частини право власності житлового будинку літ. А, загальною площею 97.4, житлова площа: 50.9 зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 .
Декларація про готовність об`єкта до експлуатації самочинно збудованого будинку лутерою «К», мансарда над літ «К» літера «мс», службова прибудова літерою «к», сарай літ. «И», погріб під літ. «И літ. «пг2», вбиральна літ. «Л», душ літ. «Л1», сарай літ «П», сарай літ. «О» зареєстровано в інспекції державного будівельного архітектурного контролю, яка приймав рішення про прийняття об`єкта до експлуатації.
Відповідно до пропозиції від 16 травня 2023 року Позивачка звернулась письмово до Відповідачки надати свою згоду на оформлення і реєстрацію прав власності на свою частину будинку, але станом на дату звернення до суду Позивачка такої згоди так і не отримала та Позивачка не може реєструвати право власності ані на будинок/самочинне збудований.
Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору є власником цієї речі. Частина 2 цієї норми передбачає особливості набуття права власності на новостворене нерухоме майно.
Виняток з загального правила набуття права власності на новостворене майно особою, яка його створила, передбачений, зокрема ч. 2 ст. 376 ЦК України.
Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012 року. Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) при вирішенні позову про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування, або укладення договору суперфіцию, у тому числі в період розгляду справи, оскільки такі дії свідчать про визнання за позивачем права на забудову з боку власника (користувача) земельної ділянки.
У п. п. 9, 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі Постанова) роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.
За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.
Згідно з пунктом 12 вказаної Постанови у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).
Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).
Відповідно до п. 14 Постанови на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).
Під час розгляду справи в суді відповідач будь-яких доказів на спростування доводів позивача, щодо обґрунтованості підстав для задоволення позову не надано.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 587, 50 грн.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81, 211, 223, 263,265,285,289 ЦПК України, суд
Визнати право власності на житловий будинок літ «К», мансарда над літ «К» літера «мс», службова прибудова літерою «к», сарай літ. «И», погріб під літ. «И літ. «пг2», вбиральна літ. «Л», душ літ. «Л1», сарай літ «П», сарай літ. «О», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 для подання документів до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для проведення державної реєстрації права власності.
В іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 3 587 гривень 50 копійок (три тисячі п`ятсот вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок).
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 03 червня 2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов