КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/748/24
Провадження № 2/391/278/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2024 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Капиш В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в порядку позовного провадження про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити позовнузаяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Так, в пункті 2 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що в позовній заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

На противагу викладеному у позовній заяві не зазначено зокрема: поштовий індекс, а також інформація про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету.

В позовній заяві зазначено відповідача, однак не вказані відповідні дані позивача, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету).

Крім того, згідно пунктів 4, 5, 9 частини 3 статті 175 ЦПК України зазначено, що заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Натомість в позовній заяві взагалі відсутній зміст позовних вимог, а також виклад обставин з посиланням на норми чинного законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зміст позовних вимог, не зазначено інформації щодо суми судових витрат.

Також відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Окрім того відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем долучено до матеріалів справи дві квитанції про сплату судового збору № 1368-6132-2192-9440 від 13.10.2024 21:13:44 в сумі 605,60 грн, та № 1368-6132-2192-9440 від 13.10.2024 21:13:44 в сумі 605,60 грн., тобто дві ідентичні квитанції з ідентичним номером, датою та сумою.

Однак згідно з даними АСДС КП «Д-3» судовий збір за даною квитанцією до спеціального фонду Державного бюджету України не було зараховано, натомість вказану квитанцію було враховано раніше при сплаті судового збору по справі № 391/736/24. Таким чином позовна заява подана без додержання вимог Закону України «Про судовий збір», оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору на розрахунковий рахунок Компаніївського районного суду Кіровоградської області по даній справі.

Згідно з ч. 2 та п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, за подання до суду позову про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 17.10.2024 розмір судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, становить 1211,20 грн., тому позивачу необхідно сплатити 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Із матеріалів вбачається, що позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 05.03.2010 року та зареєстрований відділом ЗАГС адміністрації міста Радужний Ханти Мансійського автономного округу Югри Тюменської області, російської федерації, актовий запис № 61.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Документом, який встановлює безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (із змінами та доповненнями), в якому зазначається, що документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України № 113 від 04.06.2002 р.).

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, котрий в подальшому був продовжений.

Також 24.02.2022 Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією, крім консульських питань.

01.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Вихід із вищевказаної конвенції означає скасування можливості використання в Україні документів, зокрема російської федерації, без якого-небудь спеціального посвідчення, а саме без апостилю.

Враховуючи вище викладене, свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.03.2010 року повинно пройти процедуру легалізації в Україні.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю за необхідне надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, ч.2 ст. 258, ст. 260, 337, ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, привести заяву відповідно до вимог статей 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України, усунувши зазначені недоліки.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, вона буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Капиш