Справа № 615/1576/24
Провадження № 2/615/373/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/1576/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 30 липня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 671124, в межах якого відповідачу надано кредит у гривні. Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, мплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором.

24 січня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2401-24 відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників відповідно до Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Слон кредит»-додатку № 1 до договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 79247,90 грн, з яких: 28802,23 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50445,67 грн - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, представник позивача зазначає, що всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Ураховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 671124 від 30 липня 2021 року в розмірі 79247,90 грн та судові витрати по справі.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

02 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є недоведеними та зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме не було надано оригіналу кредитного договору, меморіальні ордери чи інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника кредитором, виписки з рахунку кредитора за дату виписки коштів відповідачу.

Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Відповідач заперечує отримання кредитних коштів від кредитора та вважає, що відсутність у позивача доказів перерахування кредитних коштів від кредитора ТОВ «Слон кредит» означає недоведеність позовних вимог.

Крім того, зазначає, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не є ознакою укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту.

Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів відступлення фактору прав вимоги попереднім кредитором за договором факторингу. Долучена копія витягу з договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року містить не повний текст, а лише окремі сторінки. Матеріали справи не містять додатків №1- №5 до договору та доказів здійснення фактором оплати попередньому кредитору за відступлені ним права вимоги. Надана копія акту прийому-передачі реєстру боржників не містить відомостей про відповідача та/або начебто укладений з ТОВ «Слон кредит» договір, частина даних прихована позивачем. Витяг з реєстру боржників не містить підписів сторін і не може бути прийнятий як доказ.

Також, зі змісту відзиву вбачається, що відповідач просить залишити позовну заяву без руху, оскільки вона підписана ОСОБА_2 , повноваження якого підтверджується копією довіреності від 07 грудня 2023 року. натомість доказів, що останній є працівником товариства або адвокатом до позовної заяви не надано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що заявлено клопотання у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30 липня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем було укладено договір № 671124 про надання споживчого кредиту за умовами якого сума кредиту (загальний розмір) складає 37000,00 грн, тип кредиту-кредит, строк кредиту 1096 днів з кінцевим терміном повернення 30 липня 2024 року (включно). Тип процентної ставки -фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25 % в день, яка складає 9125% річних та 125% річних за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 205,70 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 117526,04 грн.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Підпунктом 2.1. пункту 2 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 30000,00 гривень на поточний рахунок споживача в АТ КБ «Альфа-Банк», код банку 300346 або на інший поточний рахунок споживача та/або за реквізитами платіжної карти, дані яких споживач надав товариству в будь-який спосіб; у розмірі 7500,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору.

Згідно з підпунктом 2.4. пункту 2 договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту, яка підлягає перерахуванню. Сума кредиту, яка направляється в оплату процентів за перший день користування вважається наданою з моменту її утримання товариством на свою користь.

Підпунктом 3.2. пункту 3 договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році.

Відповідно до підпункту 9.3. пункту 9 договору з метою укладення цього договору, зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом.

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 671124 від 30 липня 2021року дата видачі кредиту/дата платежу - 30 липня 2021 року, сума кредиту 30000,00 грн, відсоток за перший день користування кредитом 7500,00 грн.

До матеріалів справи представником позивача долучено копію заяви -приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 30 липня 2021 року в якій відповідачем надано товариству інформацію, що може бути використана в тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту.

Також долучено копію паспорта споживчого кредиту з підписом відповідача в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інше.

Як вказує представник позивача, всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 30 червня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 79247,90 грн, з яких: 28802,23 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50445,67 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням Закону (у редакції станом на 30 липня 2021 року) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (у редакції станом на 30 липня 2021 року), вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.

Безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді ( п.1.4 Інструкції).

Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера, платіжного доручення, платіжної вимоги доручення, платіжної вимоги, розрахункового чека, інкасового доручення (розпорядження) (п.1.13 Інструкції).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15 грудня 2015 року (провадження № 21-4266а15), договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, а свідчить про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Про факт отримання та повернення коштів свідчать банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення грошей до каси товариства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року в справі № 169/506/17 (провадження № 61-37213св18), у постанові КЦС ВС від 24 червня 2021 року у справі № 686/19271/19 (провадження № 61-9459св20).

Крім того, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц.

Представником повивача не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 671124 від 30 липня 2021року.

Розрахунок заборгованості, здійснений самим представником позивача за період з 24 січня 2024 року по 30 червня 2024 року не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості.

Інформація, яка зазначена в розрахунку заборгованості за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Крім того, з долученого розрахунку не вбачається яким чином було розраховано заборгованість, за який саме період, яка відсоткова ставка нараховувалася при розрахунку заборгованості, що унеможливлює перевірити вірність нарахування відсотків в межах строків дії кредитного договору.

Отже, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року по справі № 910/14452/20 вказано, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Також, звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи своє право на стягнення заборгованості за договором № 671124 від 30 липня 2021рокуукладеним між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 . представник позивача зазначив, що відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Слон кредит»-додатку № 1 до договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 79247,90 грн, з яких: 28802,23 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50445,67 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

До матеріалів справи долучено не в повному обсязі (аркуш № 1, № 2, № 3, якій закінчується п.2.2.5 та аркуш № 8, який розпочинається п. 9.7) копію договору факторингу № 2401-24 від 24 січня 2024 року укладеного між ТОВ «ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Слон кредит» (клієнт)

Згідно п.1.1 договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

У день коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №54до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (Додаток №5).

У договорі факторингу визначено терміни, що використовуються у договорі. Так, ціна продажу сума грошових коштів, що сплачується фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників на умовах даного договору, розмір якої встановлюється в п.3.3 договору.

При цьому, доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 2401-24 від 24 січня 2024 року матеріали справи не містять.

До матеріалів позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників до договору факторингу 2401-24 від 24 січня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором, сума заборгованості становить 79247,90 грн.

Однак, вказаний доказ суперечить п. 1.1. вищевказаного договору факторингу, відповідно до якого перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки, долучені до позовної заяви докази, не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 671124 від 30 липня 2021рокувід ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не доведено і розмір заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

Щодо доводів відповідача про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки її підписано не уповноваженою особою, суд звертає увагу на наступне.

Позовну заяву підписано представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ОСОБА_2 , повноваження якого підтверджується копією довіреності від 07 грудня 2023 року.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За приписами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із пунктом першим частини шостою статті 19 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 79 247,90 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн x 30 = 90840,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону, а тому представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність та повноваження якої підтверджені довіреністю юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 22.10.2024 року.

Суддя А.М. Левченко