СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/523/24
ун. № 759/5093/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Корецької М.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» (далі - Товариство), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Златобанк», ОСОБА_1 , Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В

14.08.2024 через до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла заява Товариства, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Златобанк», ОСОБА_1 , Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Златобанк» заборгованості за кредитним договором № 437/13/Z в сумі 2 232 875,60 гривень.

06 червня 2024 року АТ «Златобанк» і Товариство за результатами відкритих торгів (аукціону) уклали договір про відступлення прав вимоги, з яким Товариство набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 437/13/Z.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату час місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Згідно із ч. 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Також відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 442 ЦПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За приписами статті 55 ЦПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Принцип свободи договору узгоджується з нормами ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України, відповідно до яких сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а також з ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої при укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, у справі про заміну стягувача у виконавчому провадженні суд має встановити, чи надані заявником належні, допустимі, достовірні і достатні докази переходу до нього права вимоги до боржника.

У справі, що розглядається, суд установив таке.

На примусовому виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, у якому АТ «Златобанк» є стягувачем, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - боржником (а.с. 133).

Відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-848 від 21.05.2024 переможцем електронних торгів пулу активів, належних АТ «Златобанк», у кількості 281 одиниця (номер лоту GL18N625929), є Товариство. Сума, яка підлягає сплаті переможцем торгів банку становить 41 716 962,00 гривень (а.с. 72).

06 червня 2024 року АТ «Златобанк» (Банк) та Товариство (Новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває прав вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 до цього договору за договорами згідно з Реєстром у додатку № 1 до цього договору (основними договорами). Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. 06.06.2024 за р. № 965 (а.с. 100-101).

Відповідно до пункту 2 зазначеного договору Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усіх прав кредитора за основними договорами.

Згідно з п. 4 договору загальна ціна прав вимоги, що входять до складу лоту за результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-848 від 21.05.2024, становить 41 716 962,00 гривень.

Згідно з платіжною інструкцією № 107 від 03 червня 2024 року Товариство сплатило АТ «Златобанк» 41 716 962,00 (сорок один мільйон сімсот шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривень за лот № GL18N625929, протокол № GFD001-UA-848 від 21.05.2024. (а.с. 70)

Згідно з реєстром прав вимоги, які відступаються за Договором про відступлення прав вимоги від 06.06.2024 до Товариства перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 437/13/Z (а.с. 102-130).

Згідно з актом прийому-передачі документів від 06.06.2024 АТ «Златобанк» передало, а Товариство прийняло кредитний договір № 437/13/Z від 26 вересня 2013 року з додатком, укладений з ОСОБА_1 (а.с. 73-99).

Системний аналіз зазначених документів дозволяє виснувати, що Товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 437/13/Z.

Оскільки Товариство довело за допомогою належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів наявність у нього права вимоги до ОСОБА_1 , суд задовольняє заяву повністю.

Керуючись статтями 55, 258-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Златобанк», ОСОБА_1 , Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні, задовольнити повністю.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 17/52, ідентифікаційний код юридичної особи 35894495) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» (ідентифікаційний код юридичної особи 42901825, адреса: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 55).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко