ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 610/58/24

провадження № 22-ц/818/2662/24

провадження № 22-ц/818/2664/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Яцини В.Б., Мальованого Ю.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Стрельченка Олега Валерійовича на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року та додаткове рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року, постановлене суддею Тімоновою В.М.

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03.04.2013 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) на 1/6 частину всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили стягувати аліменти у новому розмірі та припинити стягування аліментів на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03.04.2013 (справа № 610/1058/13-ц). В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу у розмірі 3444,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Стрельченко О.В. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Додаткове рішення суду скасувати повністю. Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 18429,20 грн.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 з позивача на утримання їх сина ОСОБА_4 , оскільки жодних доказів, які б свідчили про погіршення матеріального стану, позивачем суду не надано. Посилання позивача на те, що в нього народилась дитина, не є безумовною підставою для зменшення аліментів. Крім того дохід позивача збільшився порівняно з 2022 роком. Також апелянт не погоджується з додатковим рішенням суду, просить його скасувати і стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у сумі 18429,20 грн.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання. При зміні розміру аліментів суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, оскільки згідно положень сімейного законодавства за наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання. З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини, яка народилась після ухвалення рішення про стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 , суд зменшив розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дитини, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 01.06.2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 9-10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 ( а.с. 11).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.04.2013 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2013 і до досягнення повноліття дитиною ( а.с. 12-13).

На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03.04.2013 видано виконавчий лист 18.04.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2013 і до досягнення повноліття дитиною (а.с. 16-17).

22.04.2013 на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 37684641 (а.с. 47).

07 березня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_7 ( а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_8 . Батьком якого є позивач, що підтверджується копією свідоцтво про народження, серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Як на підставу позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина позивач посилався на те, що в нього після винесення рішення суду про стягнення аліментів народилась ще одна дитина, яка також потребує утримання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач має двох синів :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням народження після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , сина ОСОБА_9 12.01.2016, обов`язок по утриманню якого покладено в тому числі на батька ОСОБА_1 , суд вважав можливим зменшити розмір аліментів на утримання, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дітей, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Висновок суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки у зв`язку із народженням другої дитини у позивача змінився майновий стан та з`явився обов`язок по її утриманню.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

З урахуванням наявності на утриманні позивача двох дітей суд обґрунтовано зменшив розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру, - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Судова колегія також не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду та стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 18429,20 грн. Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо судових витрат врахував всі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Стрельченка Олега Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року та додаткове рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

В.Б.Яцина