Справа № 372/2760/24
Провадження 2-1500/24
ухвала

21 жовтня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді, перебуває цивільна справа.

Сторони в судове засідання не з`явились.

17.10.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відкладення (перенесення) розгляду справи, яке мотивоване тим, що останній не може з`явитись у судове засідання 21.10.2024 року о 12:30 год., скільки буде брати участь в іншій справі, яка розглядається Казанівським районним судом Миколаївської області у той же день 21.10.2024 року, але о 13:10 год.

18.10.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про відкладення (перенесення) розгляду справи, яке мотивоване тим, що останній не може з`явитись у судове засідання 21.10.2024 року о 12:30 год., скільки буде брати участь в іншій справі у Кривому Розі.

Розглянувши вказані клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справив судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

За приписами частини третьої статті 223ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Надаючи оцінку доводам представників відповідача, наведеним у їх клопотаннях про відкладення розгляду справи щодо поважності причин неявки у судове засідання, призначене на 21.10.2024 року на 12:30 год., через перебування в інших судових засіданнях, суд наводить наступне.

За змістом статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства законодавцем визначено розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Згідно приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що була ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, п.16652/04, від 02.12.2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, п.26976/06, від 20.01.2011 року).

Як встановлено, що дата судового засідання «21 жовтня 2024 року о 12 год. 30 хв.» була погоджена з учасниками справами у попередньому судовому засіданні 25.09.2024 року, вказана інформація підтверджується звукозаписом судового засідання.

Отже, представники відповідача заздалегідь знали дату судового засідання, майже за місяць до вказаної дати, при цьому як вбачається із наданих документів, судові засіданні в інших судах призначені пізніше ніж в цій справі. Представники відповідача в своєму клопотання не навели жодних аргументів щодо необхідності надати ними пріоритет участі в інших справах.

Разом з тим, суд враховує віддаленість різних судів, в судових засіданнях яких беруть участь представники, і тому приходить до висновку, що останні не позбавлені були можливості подати клопотання проведення даного судового засідання в режимі відео конференції поза межами суду із використанням власних технічних засобів.

Крім того, судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки місцевим судом були створені всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та обов`язків, та було вжито заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, а затягування строку розгляду справи в даному випадку може призвести до порушення прав сторін, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та його представників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.189, 223, 258-261, 268, 272, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи - залишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та його представників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Висоцька