КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Задерей Тетяни Володимирівни на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2023 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення молодшою дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення неповнолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку.

Позов обґрунтований тим, що 07 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 92. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №1068 Відділом ДРВЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий записом № 593, Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Починаючи від березня 2023 року сторони разом не проживають. У зв`язку із фізичними вадами неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні спільних дітей між сторонами не було досягнуто.

У зв`язку з вищевикладеним, так як у позивача відсутні належні доходи та вона одна не зможе забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, то вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та себе, як дружини.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2023 року і до досягнення неповнолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі адвоката Задерей Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про часткове скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення щомісячно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП НОМЕР_4 адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2023 року і до досягнення неповнолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку. В решті позовних вимог рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року залишити без змін.

В обґрунтування скарги вказує, що позиція позивача про відсутність домовленості між сторонами щодо добровільної матеріальної участі в утриманні спільних дітей, а також матеріальної допомоги позивачці є хибною.

Вказує, що відповідачем від 13.06.2023 до березня 2024 року на рахунок позивачки було здійснено регулярні грошові перекази на загальну суму 200 550 (двісті тисяч п`ятсот пятдесят гривень гривень), що підтверджується платіжними документами.

Разом з тим, судом не враховано стан здоров`я платника аліментів, а саме: наявний у нього розрив сухожилля надостьового м`яза, ушкодження мязово-сухожилкового переходу надостьового м'яза правого плечового суглоба, та документи щодо стану здоров`я, як обставину, яка в силу статті 182 СК України має враховуватися судом, при визначенні розміру аліментів.

Крім того, відповідач як на обставину, що має бути врахована при призначенні аліментів на утримання дружини, у заперечення позовних вимог в цій частині, зазначає, що у відповідача наявні батьки - пенсіонери. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є пенсіонером і доводиться батьком відповідачу, має наступні діагнози: наявність протеза серцевого клапана, 2021 рік, наявність штучного водія серцевого ритму: 2022 рік, ускладнення основного захворювання 148.1- Стійка фібриляція передсердь. Також, ОСОБА_5 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Мати відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має наступні захворювання: поширений остеохондроз хребта з переважним ураженням попереково-крижаного відділу хребта з нейрорефлекторними проявами (люмбосакралгії), ускладнений протрузіями м/х дисків, підгостра стадія. Системний остеопороз. В-клітинна лімфома із клітин маргінальної зони IV В ст. Гмпертонічна хвороба III ст. Дифузний кардіосклероз СН 1 ст. Хронічний гастродуоденіт. Церебро-васкулярна хвороба у вигляді церебрастенічного синдрому, координаторних порушень.

Діти зареєстровані за місцем проживання відповідача, що підстверджується Витягами з реєстру територіальної громади.

Зазначає, що відповідачем регулярно вчиняються на користь позивачки грошові перекази, однак судом першої інстанції вказані обставини не враховано та не прийнято.

Крім того, 26 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про виділ нерухомого майна зі складу спільного майна подружжя.

Укладення вказаного договору свідчить про матеріальне забезпечення відповідачем позивачки. Із набуттям в особисту приватну власність вказаного нерухомого майна за рахунок долі відповідача матеріальний стан позивачки покращився, а матеріальний стан відповідача погіршився, що також на думку апелянта має бути віднесено судом до обставин, які мають бути враховані в силу статті 182 Сімейного кодексу України.

Вказує, що судом першої інстанції при розгляді вказаної справи допущено порушення норм процесуального права, що полягає у наступному.

Відповідач не перебував на момент розгляду справи в місті Києві, а також станом на сьогодні не перебуває. Відповідач не просто проходить службу в Збройних Силах України, а перебуває у службовому відрядженні, відповідно до бойових розпоряджень, в місцевості, де проходять активні бойові дії, що унеможливлювало його можливість скористатись належними засобами для участі в судовому засіданні.

Відповідач був позбавлений можливості надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог позивача, чим в результаті було порушено його право на справедливий судовий розгляд. Відтак відповідач повідомляв суд про неможливість участі в судових засіданнях та заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Однак судом першої інстанції вище зазначеного взято до уваги не було, та здійснено розгляд за відсутності відповідача.

Також зазначає, що всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України судом першої інстанції провадження у справі не зупинено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вказує, що надані квитанції про перерахування грошових коштів не містять цільового призначення платежів, а саме, не містять інформації, що ці кошти є сплатою аліментів на утримання неповнолітніх дітей і дружини, тому вони жодним чином не підтверджують факту надання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей і дружини.

Крім того, зауважує, що між відповідачем і позивачем не були вирішені інші особисті матеріальні питання щодо повернення позивачу грошових коштів, витрачених у минулому позивачем на індивідуальні потреби відповідача.

Реєстрація дітей за адресою реєстрації відповідача ніяким чином не спростовує факту проживання дітей з позивачем за адресою реєстрації позивача. Позивач, проживаючи разом з дітьми, постійно забезпечує належний рівень життя, виховання, оздоровлення, лікування дітей, і надані відповідачем докази жодним чином не спростовують цього факту.

Зазначає, що сукупні доходи позивача в даний час складаються з отримуваної соціальної допомоги на дитину-інваліда.

Факт передачі майна у власність позивача не спростовує обов?язок відповідача надавати, як батькові дітей, утримання неповнолітнім дітям та дружині відповідно до законодавства України.

Разом з тим, батьки відповідача згідно із законодавством України не знаходяться на його утриманні, над ними відповідачем не встановлено опіку, відповідач має рідного брата - ОСОБА_8 , 1978 року народження, який теж допомагає батькам відповідача.

Вважає за необхідне повідомити Київський апеляційний суд про відкрите Оболонським районним судом міста Києва на підставі Ухвали від 30.04.2024 року провадження про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Номер судового провадження: 2/756/3026/24, справа №756/5396/24.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визначений позивачкою розмір аліментів на утримання двох дітей як 1/3 частка від доходів відповідача, є обґрунтованим та співмірним, відповідає інтересам дітей.

Крім того, враховуючи те, що діти живуть разом із матір`ю, менша дитина сторін потребує догляду, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка має вади здоров`я, а доказів неможливості надавати утримання дружини відповідач не надав.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 07.02.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народився ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є дитиною з інвалідністю, законним представником (опікуном) якого є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії Наказу від 18.04.2023 року №267-в позивачці надана відпустка без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку від 11.04.2023 року до 10.04.2024 року включно.

Позивачка вказує, що діти проживають разом з нею, а шлюбні відносини сторони припинили. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч.3, 4 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, звертаючись до суду із даним позовом, позивачка просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення молодшою дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення неповнолітнім сином шестирічного віку, тому суд вірно зважав на необхідну співмірність у потребах дитини, можливостях батьків та задовольнив позов стягнення аліментів на дитину.

Згідно вимог ч 3, 4 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача утримання на її користь як дружини, з якою проживає дитина, яка має вади фізичного або психічного розвитку до досягнення цією дитиною шестирічного віку, то суд враховує, що право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини яка має вади фізичного або психічного розвитку, та яка не досягла шести років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Відповідач в апеляційній скарзі заперечує щодо сплати аліментів на дружину до досягнення дитиною шестирічного віку, посилаючись на стан свого здоров'я, наявність батьків пенсіонерів які мають ряд захворювань, а також фактичного ним утримання позивачки, що підтверджується численними переказами коштів на рахунок позивача та передачою нерухомого майна у власність ОСОБА_2 .

Однак, належних доказів, які б підтверджували неможливість надавати утримання дружини відповідач суду не надав.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Задерей Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: