Справа № 653/1136/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відновлення втраченого провадження

30.09.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Майдан С.І.,

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняв м. Херсоні справу за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про відновлення втраченого судового провадження ц справі № 653/1136/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про відновлення втраченого судового провадження ц справі № 653/1136/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, для виконання судового рішення.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 року заява про відновлення втраченого судового провадження передана судді Майдан С.І. 05.08.2024 року

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження з розгляду справи про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 653/1136/21. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.Запропоновано учасникам судового процесу до початку судового розгляду справи подати усі наявні у них документи, відповідно до яких можна відновити втрачене провадження, якщо такі наявні.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зіст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Статтею 490 ЦПК України визначено, що заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішеннямвід 30.05.2023 № 566/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області на Херсонський міський суд Херсонської області.

Судові справи Генічеського районного суду Херсонської області не передавалися до Херсонського міського суду Херсонської області.

За змістомч.1ст.493ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1)частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2)документи, надіслані (видані)судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3)матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4)будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5)відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6)дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд при вирішенні питання про відновлення судового провадження враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Відповідно доч.ч.1,2ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині,яку,на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Під час судового розгляду судом встановлено, що згідно даних, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, цивільна справа №653/1136/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром, дійсно перебувала у провадженні Генічеського районного суду Херсонської області.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22.10.2021 року задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», та стягнуто заборгованість за кредитним договором від 13.02.2017 року у розмірі 15987,27 грн, та судові витрати у розмірі 2219,83 грн.

Факт ухвалення зазначеного вище рішення суду, його зміст, дата набрання рішенням суду законної сили, також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та наявною інформацією на веб-порталі Судова влада України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти

України Указом Президента України № 64/2022 (зі змінами) введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовимидіями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх

справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих

територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (зі змінами), визначено Перелік

територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій

або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до якого

територія розташування Генічеського районного суду Херсонської області, Генічеська територіальна громада входить до цього Переліку.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 30.05.2023 № 566/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області на Херсонський міський суд Херсонської області.

З урахуванням того, що судові справи Генічеського районного суду Херсонської області не передавалися до Херсонського міського суду Херсонської області, є підстави вважати, що судове провадження у цій справі є втраченим.

Відтак, суд вважає необхідним відновити втрачене провадження у справі № 653/1136/21 в частині винесених процесуальних рішень.

Відповідно доч.ч.1,2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 р. №3262-IVдля доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі ЄДРСР) автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 №1200/0/15-18 (далі Порядок).

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 розділу І Порядку електронний примірник судового рішення створений в АСДС електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

На підставі зібраних та перевірених матеріалів, що зберігаються в автоматизованій системі документообігу суду (засвідчених з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису), а також копій процесуальних рішень, що зберігаються в ЄДРСР, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася та відновити матеріали провадження у цивільній справі № 653/1136/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині винесених процесуальних рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відновити частково втрачене судове провадження цивільній справі № 653/1136/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині винесених процесуальних рішень, а саме:

повного тексту ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 11.05.2021 року по цивільній справі №653/1136/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до тексту якого:

48/2881/21

«Справа №: 653/1136/21

Провадження № 2/653/776/21

У Х В А Л А

іменем України

11 травня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.02.2017 в тому числі: 15987,27 грн заборгованість за тілом кредита, 361,86 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підсудна Генічеському районному суду Херсонської області, відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження немає.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Справу доцільно розглядати в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Керуючись ст. ст. 19, 175 180, 187, 274 ЦПК України,

ухвалила:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання у справі на 14 липня 2021 року о 09 год. 00 хв. у приміщенні Генічеського районного суду Херсонської області за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Братів Коваленко, 66.

Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи, а відповідачу також надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк для подання відповідачем суду відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову, 15 днів з дня вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду повинен надіслати копію такого відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення проти відповіді на відзив, а також докази, що підтверджують обставини, на яких вони ґрунтуються, протягом 5 днів з дня їх отримання.

Копії відповіді на відзив та заперечення проти відповіді на відзив та доданих до них документів позивач та відповідач повинні надіслати кожному учаснику справи.

Одночасно з направленням до суду заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення проти відповіді на відзив) учасник справи повинен надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) таких заяв та доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України.

Направити учасникам справи пам`ятки про права та обов`язки.

Роз`яснити учасникам справи, що отримати інформацію по справі, що розглядається, вони можуть на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud2107/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук»

повного тексту заочного рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22.10.2021 року по цивільній справі №653/1136/21 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до тексту якого:

«Справа № 653/1136/21

Провадження № 2/653/776/21

РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 жовтня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., за участю секретаря судового засідання Голєва В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 13.02.2017 № б/н станом на 12.04.2021 у сумі 16349,13 грн, яка складається з такого:

15987,27 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 15987,27 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

361,86 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625;

0,00 грн - нарахована пеня;

0,00 грн - нараховано комісії.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву від 13.02.2017 № б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними.

Через неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість перед Банком.

Позивач просить суд здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк». Вказує на те, що до позовної заяви ним доданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору. Усі архівні редакції Умов та правил надання банківських послуг залишаються оприлюдненими на сайті банку, а тому їх зміст можливо встановити шляхом огляду їх оригіналів безпосередньо на сайті банку.

Сторони в судові засідання, призначені на 14 липня та 22 жовтня 2021 року не прибули.

Позивач просив розглянути справу без участі його представника та повідомив, що проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, а також судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 14 липня 2021 року, були направлені відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, Укрпошта повернула зазначене відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про судове засідання, призначене на 22 жовтня 2021 року, відповідач повідомлявся через оголошення на веб-сайті судової влади України у зв`язку із обмеженням у суді фінансування на відправку поштових відправлень Укрпоштою.

За таких обставин суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, була повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 13 лютого 2017 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У вказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У заяві також зазначено, що відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки із офіційного сайту www.privatbank.ua. Відповідач зобов`язується виконувати Умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись із їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Він підтверджує, що ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згоден оформити цю послугу. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування і основними умовами обслуговування і кредитування ним отримані.

В анкеті-заяві не визначені процентна ставка та умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, анкета-заява не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Розмір кредитного ліміту за вказаним договором неодноразово змінювався. Зокрема, 21.10.2017 був збільшений до 25000,00 грн, 01.10.2020 - зменшений до 0,00 грн.

За Договором було видано п`ять кредитних карток: 13.02.2017 - термін дії до 05/20, 14.07.2017 - термін дії до 04/21, 12.07.2018 - термін дії до 06/22, 04.12.2020 - термін дії 01/24, 12.06.2020 - термін дії до 02/24.

Банк також надав суду витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та копію Паспорту споживчого кредиту.

Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується наданою Банком випискою за договором № б/н станом на 14.04.2021, укладеним відповідачем.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 12.04.2021 Банк нарахував відповідачу 15987,27 грн заборгованості за тілом кредиту; в т.ч. 15987,27 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; 361,86 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Спір виник внаслідок порушення, як вважає позивач, відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої Банком заборгованості за договором.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на такі обставини та приписи законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 параграфа 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини другої статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (параграф 1 «Позика») цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтями 1046, 1049 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частинами першою та другою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

З огляду на наведені законодавчі приписи, враховуючи, що оскільки фактично отримані відповідачем кредитні кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку Банку були повернуті не повністю, Банк вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку, а тому позовні вимоги в цій часині суд задовольняє.

Що стосується вимог Банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, то ці вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач просить стягнути відсотки як такі, що ґрунтуються на вимогах договору.

Проте, у анкеті-заяві позичальника від 13 лютого 2017 року процентна ставка не зазначена.

На підтвердження умов договору АТ КБ «Приватбанк» надало суду, крім анкети-заяви, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Позивач також просив суд здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк».

Суд зазначає, що згідно із ч.ч. 7 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. Огляд електронного доказу (веб-сайту) сторінки за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

Однак з матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви додано паперову копію електронного документу Умов та правил надання банківських послуг у банку (Приватбанк). Отже, доказ поданий до суду, його зміст встановлено та зафіксовано. Тому відсутні підстави для витребування оригіналу цього електронного доказу, як і огляд такого доказу за місцезнаходженням.

Проте, ні Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк», ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. Тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між Банком та відповідачем шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони узгодили сплату відсотків за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала мінливий характер Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Що стосується Паспорта споживчого кредиту, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто, паспорт споживчого кредиту містить інформацію для споживача про умови кредитування, з якими банк споживача зобов`язаний ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.

Суд також звертає увагу, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку була підписана відповідачем 13 лютого 2017 року, а Паспорт споживчого кредиту - 04 грудня 2020 року.

Жодних доказів того, що Паспорт споживчого кредиту від 04 грудня 2020 року є складовою Договору від 13 березня 2020 року, Банком суду не надано.

Крім того, вказаний Паспорт споживчого кредиту містить зауваження про те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 19 грудня 2020 року, тобто близько двох тижнів. Більш того, зі змісту цього Паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Отже, підписання Паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача і цей документ не є складовою укладеного договору.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч.1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд зазначає, що надані банком Витяг з Тарифів та Умов, копія Паспорту споживчого кредиту достовірно не підтверджують обставини про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг та домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Оскільки позивачем не доведено умов, на яких надавався кредит, суд вважає що вимоги про стягнення боргу за процентами не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви Банк сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову (97,79%) на користь Банку належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2219,83 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.02.2017 станом на 12.04.2021 у сумі 15987,27 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 27 копійок, у тому числі за простроченим тілом кредиту у сумі 15987,27 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 27 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2219 (дві тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 83 копійки.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО: №305299, р/р: № НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 05.11.1997, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук»

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційн аскарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан