Дата документу 10.10.2024
Справа № 501/2317/24
10 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області в м.Чорноморську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
відповідач: ОСОБА_2
третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав
ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області), згідно якої просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 він познайомився у 2008 році і вони стали проживати разом без реєстрації шлюбу. За час їх спільного проживання народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, зловживання відповідачем алкоголю, часті сварки з ініціативи відповідача та подружню зраду позивач був змушений у 2016 році переїхати проживати окремо. Спільна дитина ОСОБА_3 залишилась проживати разом із відповідачем. Однак через аморальну поведінку зі сторони відповідача, зловживанням алкоголем починаючи з 28.09.2023 і до сьогоднішнього дня дитина постійно проживає разом з позивачем і знаходиться повністю на його утриманні.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04.03.2024 по цивільній справі №501/3465/23 визначено постійне місце проживання малолітнього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у вихованні дитини, ніде не працює, зловживає алкоголем, через що знаходиться на обліку в лікаря нарколога. Сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку в Чорноморському міському ЦСС сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах, відповідач неодноразово притягувалась до відповідальності за неналежне виховання старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також вже притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Усі ці фактори свідчать про ухилення матері, ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язав по вихованню дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позивач змушений звертатись до суду з даним позовом.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву на позов не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без його участі та без участі позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явилися, про слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник третьої особи надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.05.2024 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.29).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.34-35).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11.09.2024 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.75).

Оскільки відповідач був належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.06.2013 народився ОСОБА_3 (а.с.5).

Батьками дитини в свідоцтві про його народження, записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04.03.2024 по цивільній справі №501/3465/23 визначено постійне місце проживання малолітнього, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чорноморська, Одеської обл., громадянина України з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чорноморська, Одеської обл. громадянина України, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6-12).

Даним рішенням встановлено, що:

" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із батьком ОСОБА_1 . Родина ОСОБА_2 , яка є матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в Чорноморському міському центрі соціальних служб на обліку сімей, які знаходяться в складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьківських обов`язків. Дитина почуває себе соціально захищеною із батьком. На ОСОБА_2 неодноразово були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.1 ст.184 КУпАП, ч.2 ст.184 КУпАП, ч.4 ст.184 КупАП, винесено постанови за ч.1 ст.178 КУпАП та ч.1 ст.175-1. ОСОБА_2 перебувала на обліку у лікаря нарколога КНП «Чорноморська лікарня» з 04.2015 по 11.01.2019 з зв`язку з вживанням алкоголю. Дитиною займається батько, який належно виконує свої батьківські обов`язки, має позитивну характеристику і постійний дохід (а.с.8-9).

Згідно характеристики з ЧЕПЛ №1 від 01.12.2022 м. Чорноморська вихованням дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається батько, який належно виконує свої батьківські обов`язки (а.с.14).

Батько дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується позитивно за місцем роботи, має постійний дохід, що підтверджується характеристикою з місця роботи від 30.11.2022, довідкою про заробітну плату ДП «МТП «Чорноморськ » від 23.08.2023 за № 210 (а.с.13, 15).

Батько опікується здоров`ям дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю з КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР Одеського р-ну Одеської обл. (а.с.64).

Згідно акту обстеження умов проживання від 04.06.2024 дитина мешкає з батьком, йому допомагають бабуся і дідусь (а.с.65-66).

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, що підтверджується довідками КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області №222 від 25.11.2022, б/н від 25.11.2022 (а.с.16).

Відповідно до Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування №313 від 27.08.2024 є доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновок мотивований тим, що мати дитини неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, має низький батьківський потенціал, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює, постійно дитину залишала одну зі сторонніми особами. Не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини. Мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Вихованням та утриманням дитини самостійно займається батько. Позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_2 , змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про малолітню дитину, що як наслідок, буде сприяти захисту інших прав дитини. Позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини від матері та не змінить тривалу існуючу ситуацію між матір`ю та сином ( а.с.61-63).

V. Оцінка Суду.

Щодо позбавлення батьківських прав.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК України: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції).

Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідачів вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач життям дитини не цікавляться, участі у вихованні не приймає, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України».

Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з матір`ю надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідача з дитиною відбулося за ініціативи відповідача, яка жодним чином не продемонстрували Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною. За таких обставин, без бажання відповідача, держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача відносини, які склались між матір`ю і дитиною не зміняться, тому що вони разом не проживають.

Мати фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків без поважної причини і не виявляє щодо дитини батьківського піклування.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітню дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини: зростання дитини та розвиток у безпечному та стійкому середовищі; уникненню негативного впливу матері, яка веде асоціальний спосіб життя, здійснює психологічне насилля над дитиною, на формування у дитини асоціального зразку життя; виключення дитини з негативного середовища, а також огородження дитини від спілкуванням з особами, які ведуть асоціальний спосіб життя та проживати і зростати в асоціальних умовах. Саме позбавлення матері батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 дасть йому можливість ізолюватись від негативного середовища та зростати фізичною, духовною, психологічно стійкою особистістю для суспільства.

Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.

Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками склались таким чином, що дитини взагалі з часу народження проживає окремо від матері, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з нею взагалі не проживала, так само даний захід не виключає можливість побачення матері зі своєю дитиною.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між дитиною та матір?ю.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в її сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів служби у справах дітей, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так і змінити своє відношення до виховання дитини. Однак, відповідач будь-яких дій не вчинила, до суду не з`явилась.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться „якнайкращі інтереси дітей", оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , (третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко