РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/16221/24

Провадження № 22-ц/4815/1213/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В.

секретар судового засідання - Андрошулік І. А.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2024 року у складі судді Харечка С.П., постановлене в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 . Свою заяву мотивувала тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності. Окрім неї у вказаному помешканні проживають її малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також колишній чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб між ними розірвано рішенням Рівненського міського суду від 26 листопада 2012 року у справі №1715/17151/12. Зазначала, що потерпає від домашнього насильства протягом останнього року зі сторони ОСОБА_2 , який періодично зловживає спиртними напоями, влаштовує конфлікти та сварки. Його насильницькі дії стосовно заявника виражаються у нанесенні тілесних ушкоджень, словесних образах, приниженні заявника та спільних дітей, залякуваннями, нецензурною лайкою (психологічне насильством); побиттях, штовханнях, спробах удушення (фізичне насильство). Заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. Її колишній чоловік не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. Просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 переслідувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2024 року задоволено. Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 переслідувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що суд упереджено поставився до нього, не з`ясувавши усіх обставин справи. Пояснює, що зазначені в оскаржуваному рішенні суду відомості про те, що 07.03.2024 року він наніс заявниці не менше 20 тілесних ушкоджень у вигляді забоїв, крововиливів, саден на різних ділянках тіла, які за висновком експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, і з приводу чого обвинувальний акт перебуває на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області, не відповідають дійсності. Додає, що суд не встановив цих обставин та вніс у рішення просто із тексту заяви, тоді як діти можуть підтвердити, що жодних синців чи забоїв у заявниці не було того дня. Зазначає, що заявниця страждає на психічні розлади (шизофренію) та перебуває під дією сильнодіючих препаратів, призначених лікарем для лікування маніакальних епізодів, біполярних розладів та тяжких депресивних епізодів, однак ці препарати приймає нерегулярно, що впливає на оточуючих, адже свій гнів, панічні атаки, тривожність час від часу виплескує на дітей та на колишнього чоловіка, завдаючи фізичні удари руками, психологічно ображаючи та провокуючи конфліктні ситуації. Додає, що 24.05.2024 року заявниця побила їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5 , про що було повідомлено поліцію та на кривдницю складено протокол, а 12.09.2024 року не впустила сина в помешкання, і той був змушений телефонувати батькові, який відвіз його до баби. Зазначає, що син бажає проживати із ним, батьком, однак з огляду на наявний обмежувальний припис це не вбачається можливим, чим, в свою чергу порушуються також і права неповнолітньої дитини. Пояснює, що він є інвалідом ІІІ групи, проходить лікування та залишився без житла, оскільки окрім спільної із заявницею квартири по АДРЕСА_1 не має. Вважає, що дії заявниці щодо встановлення обмежувальних приписів мають на меті позбавити його єдиного житла, а також перешкоджають у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Зауважує, що заявниця сама є кривдницею та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.07.2024 року у справі №569/13105/24 встановлено факт вчинення нею психологічного насильства щодо апелянта та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В оскаржуваному рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, з тих підстав, що відповідно до наданих заявницею доказів та встановлених судом обставини наявні обґрунтовані ризики подальшого вчинення ОСОБА_2 насильства щодо заявниці.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено: ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року. Шлюб розірваний рішенням Рівненського міського суду від 26 листопада 2012 року у справі №1715/17151/12.

ОСОБА_1 разом із своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також бувшим чоловіком ОСОБА_2 проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказах ОСОБА_1 потерпає від домашнього насильства протягом останнього року зі сторони ОСОБА_2 . Його насильницькі дії стосовно ОСОБА_1 виражаються у нанесенні тілесних ушкоджень, словесних образах, приниженні заявника та спільних дітей, залякуваннями, нецензурною лайкою (психологічне насильством); побиттях, штовханнях, спробах удушення (фізичне насильство), у зв`язку з чим заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів. ОСОБА_2 виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності:

-07.03.2024 приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчиняючи дії, пов`язані з домашнім насильством, наніс заявникові не менше 20 тілесних ушкоджень у вигляді забоїв, крововиливів, саден на різних ділянках тіла, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дане повідомлення було зареєстровано в ЄРДР за № 0000334 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. На даний час обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000334 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знаходиться на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області, справа № 569/7540/24;

- 19.04.2024 р. відносно ОСОБА_2 складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП про вчинення в стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства, а саме:м вчинив сварку, агресивно себе поводив;

- 20.04.2024 р. відносно ОСОБА_2 складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП про вчинення в стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства відносно заявниці та дітей, ОСОБА_2 агресивно себе поводив;

- 20.04.2024 року ОСОБА_2 виданий Терміновий заборонний припис серії АА № 430481, яким підтверджується, що останній вчиняє відносно ОСОБА_6 насильство психологічного характеру: образа нецензурною лайкою, погрози в присутності малолітніх дітей. Відповідно до припису до ОСОБА_2 до 23.20 год. 30.04.2024 застосовано такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

-21.04.2024 ОСОБА_1 зверталась до служби 102 з повідомленням, про те, що її колишній чоловік, маючи заборонний припис гримає в двері, вчиняє психологічне насильство. В телефонній розмові чулись крики та гуркіт за дверима квартири, при цьому в квартирі знаходяться неповнолітні діти. Зазначене підтверджено листом за № 12001/200/01-2024 від 01.05.2024 року Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області;

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2024 по справі №569/9017/24 ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за порушення виконання термінового заборонного припису серії АА №430343 від 20.04.2024, а саме заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, колишньою дружиною ОСОБА_1 . Постановою Рівненського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2 024 року залишено без змін;

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.06.2024 по справі №569/9822/24 ОСОБА_2 визнаний винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 21.04.2024 психологічного насильства в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вибивав двері, чим порушив умови термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №430343 від 20.04.2024. Постанова оскаржена ОСОБА_2 до апеляційного суду;

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.06.2024 по справі №569/8554/24 ОСОБА_2 визнаний винним за ст.173 та ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 19.04.2024 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , та дрібного хуліганства 20.04.2024, а саме перебуваючи у громадському місці виражався нецензурною лайкою в бік поліцейського;

- постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.07.2024 по справі №569/11616/24 ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме не повідомив про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства під час дії ТЗП серії АА 430481 від 20.04.2024.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначено Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3,5-7,14 частини першої ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини першої ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з частиною третьою ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому (стала судова практика з 2019 по 2023 роки, справи №№363/3496/18; 452/317/19, 570/2528/20, 344/1046/21, 711/3693/22). Заявнику слід зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі обмежувального припису та докази, що їх підтверджують. Докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді: це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника; докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 09 червня 2022 року в справі №216/4309/21).

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції вірно вказав, що наявний факт систематичного вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї щодо заявниці ОСОБА_1 , його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (тілесні ушкодження, словесні образи, приниження заявника та спільних дітей, залякуваннями, штовханням) та є такими, що порушують психологічну недоторканість потерпілої, порушують її та її дітей права на життя в безпечному середовищі, тому дійшов вірного висновку про наявність ризиків щодо продовження вчинення домашнього насильства відносно заявниці та необхідність видачі обмежувального припису.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що вжиті судом заходи позбавляють його права на житло у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої він є.

Судом достовірно встановлено, що вказана квартира належить заявниці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2016 року. На час придбання квартири сторони у шлюбі не перебували, а доказів про придбання квартири и у спільну власність ОСОБА_2 не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності із нормами закону, що їх регулює, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено позовних вимог та не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, які б об`єктивно та непереборно перешкодили йому у поданні такої заяви упродовж тривалого часу.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.