У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 Справа №607/13522/24 Провадження №2/607/2924/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., секретаря судового засідання Кочмар С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дітей проживати з матір`ю, -

у с т а н о в и в :

12.06.2024 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» позивач ОСОБА_1 надіслав на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 14 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1970. Також, неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаної вимоги зазначає, що 14.11.2009 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.

У шлюбі у подружжя народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 24.06.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/13522/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за місцем її проживання повістки про виклик до суду. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1970, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 виданим повторно 30.05.2024 Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У даному шлюбі в сторін народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим 07.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим 28.02.2018 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Щодо вимоги про залишення проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

З позову слідує, що між сторонами спір щодо визначення місця проживання дітей як такий відсутній, тобто позивачем не вказано в чому саме полягає спір між ним та відповідачем.

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що між сторонами не існує на даний час спору про визначення місця проживання дітей.

Норма пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Отже, відсутні правові підстави для вирішення судом спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, оскільки такого спору немає.

З цих причин, Суд приходить до переконання, що між сторонами фактично відсутній предмет спору щодо визначення місця проживання їхніх дітей, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Як наслідок, права, свободи чи інтереси позивача щодо визначення місця проживання його дітей не є порушеними, невизнаними або оспорюваними, а тому вони і не потребують здійснення ефективного судового захисту.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Суд закриває провадження у справі за відсутності предмета спору у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, а також у випадку, коли спір врегульовано самими сторонами після звернення з позовом, за умови подання доказів такого врегулювання.

З огляду на вищевикладене, оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі в цій частині у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. ст. 12, 255, 256, 352-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дітей проживати з матір`ю - закрити в частині залишення проживання дітей з матір`ю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддя В. Л. Дзюбич