Справа №: 272/578/24
Провадження № 2/272/350/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ"Дебт Форс", треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 6305 від 06.04.2021 року, про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 11857,50 грн., таким, шо не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Дебт Форс" на користь його ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 17447 грн. 39 коп.. Посилався на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат", Наказу Міністерства юстиції України про "Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, а тому товариство набуло грошові кошти у розмірі 17447,39 гривень, які були стягнуті на його користь під час примусового виконання виконавчого напису, без достатньої правової підстави.

Позивач направив заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Дебт Форс" в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав наведених у відзиві (а.с.48-60). Вважали, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на на підставі ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Окрім того, позивач не надає суду будь-яких доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі. В даних кредитних правовідносинах, ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником права вимоги виконання зобов`язання від первісного кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги, який було надано приватному нотаріусу при вчиненні виконавчого напису, що підтверджує статус нового кредитора у даних кредитних зобов`язаннях. Також, приватному нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, в тому числі, і розрахунок заборгованості за кредитним договором. З приводу стягнутих коштів у сумі 17447,39 грн. також вважали безпідставною вказану вимогу, вважаючи, що ст. 1212 ЦК може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Проте кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки, на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювалися правомірно. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Більше того, повідомляють, що на рахунок ТОВ"Дебт Форс" в ході здійснення виконавчого провадження, поступили кошти в сумі 11015,81 грн, а не 17447,39 грн., як вказує позивач у своїй позовній заяві та просить стягнути. Також просили відмовити у стягненні даних грошових коштів.

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М., ПН Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. всудове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подавали, про перичини неявки суд не повідомили.

Судом встановлено, що 06.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6305, яким на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 кону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, запропоновано стягнути на користь ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість, що виникла за Кредитним договором № AG9101029 від 18.06.2019 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Дінеро", (правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал") та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження- Андрушівка, Житомирської області, Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи: невідоме. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "ФК "Дінеро" за вказаним кредитним договором є ТОВ "Вердикт Капітал" на підставі овору № 22-08/19 та Додаткової угоди №4 про відступлення прав вимоги від 31.10.2019. Строк платежу за Кредитним договором AG9101029 від 18.06.2019 року настав. Боржником пропущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.10.2019 року по 05.04.2021 року. Сума заборгованості складає 10357,50 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3300,00 гривень; сума заборгованості за відсотками та комісіями складає 7057,50 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, в розмірі 1500,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 11857,50 гривень(а.с.15).

26.08.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження № 66627754 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. № 6305 від 06.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 11857 гривень 50 копійок (а.с.13).

22.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Анрушівського районного суду Житомирської області від 26.01.2024 року у справі № 296/10185/23, згідно якої замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» () у виконавчому провадженні 66627754 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 11857,50 грн., відкритого 26.08.2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6305, вчиненого 06.04.2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського МНО Личуком Тарасом Володимировичем (а.с.16-17).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. про закінчення виконавчого провадження ВП № 66627754 від 01.05.2024 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6305, виданого 06.04.2021 приватним нотаріусом Івано - Франківського МНО Личук Т.В. закінчено (а.с.18-19).

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 18 Цивільного кодексу України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтями 87 та 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктами 1.1 та 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпунктів 2.1 та 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Підпунктами 3.1, 3.2 та 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (далі - Постанова № 622) Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений пункт 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову № 622, зокрема в частині доповнення Переліку вищевказаним розділом.

Також зазначеною постановою зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови № 622 в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14: "…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16 та 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87 та 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87 та 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Наведене вище правове обґрунтування зроблено з врахуванням висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові від 05.07.2017 р. у справі № 6-887цс17, та висновків Верховного Суду, які містяться у постановах від 19.09.2018 р. у справі № 207/1587/16, від 31.10.2018 р. у справі № 308/11193/16-ц та від 10.04.2019 р. у справі № 201/11696/16-ц.

Таким чином Перелік, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які не були нотаріально посвідченими, зокрема, до кредитного договору № AG 9101029 від 18.06.2019 року укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 , оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 р. визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14.

Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 06.04.2021 року, тобто в період часу, коли законодавством України не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

В частині вимог позивача щодо стягнення на користь позивача грошових коштів в сумі 17447,39 грн., стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом виконавчий напис перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М., під час його примусового виконання з рахунків ОСОБА_1 , як стверджує сам ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти у загальному розмірі 17447,39 грн..

Однак згідно відзиву відповідач повідомляє, що на рахунок ТОВ"Дебт Форс" в ході здійснення виконавчого провадження, поступили кошти в сумі 11015,81 гривень, а не 17447,39 гривень, як вказує позивач у своїй позовній заяві та просить стягнути з ТОВ"Дебт Форс", що також підтверджується довідкою приватного виконавця Лужинецького П.В. (а.с. 74). Тому сума, яку просить позивач стягнути з ТОВ"Дебт Форс" в розмірі 17447,39 гривень підлягає частковому задоволенню, в сумі 11015 грн. 81 коп., які були стягнуті з позивача на користь відповідача приватним виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15.

У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від позивача ОСОБА_1 відпала та стягнуті виконавцем грошові кошти у сумі 11015,81 гривень підлягають стягненню з відповідача ТОВ "Дебт Форс"" на користь позивача ОСОБА_1 ..

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів підлягають частковому задоволенню в сумі 11015,81 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України задовольняючи позов частково суд стягує з відповідача судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. за немайнову вимогу, та пропорційно до задоволених вимог про стягнення грошових коштів, що становить 63% від заявленої суми, що становить 763, 05 грн., а всього в сумі 1974,25 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем № 6305 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" (код ЄДРПОУ- 43577608) заборгованості в сумі 11857,50 гривень за кредитним договором № AG 9101029 від 18.06.2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" (код ЄДРПОУ- 43577608) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 11015 грн. 81 коп. та судовий збір в сумі 1974 грн. 25 коп..

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", код ЄДРПОУ- 43577608, знаходиться за адресою: м.Київ, Харківське шосе, 201/201, літера 2А, офіс 602.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, здійснює свою діяльність за адресою: м.Житомир, Бульвар Новий,5, оф.2.8.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, здійснює свою діяльність за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Коновальця Євгена,433, кімн.28-29.

Суддя:І. А. Чуб