ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

10 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/3322/23

провадження № 22-з/4809/110/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Осіпової Юлії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відшкодування судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року у складі головуючого судді Варакіної Н. Б.

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 ; відмовлено щодо вимоги про визначення місця проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року без змін.

30 вересня 2024 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Осіпової Ю. Ю. надійшла заява про розподіл судових витрат у справі. Згідно поданої заяви представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

До заяви додано копію Договору про надання правової допомоги від 09 липня 2024 року; копію Додатку №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 09 липня 2024 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 25 вересня 2024 року; копію акту наданих послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 09 липня 2024 року, складеного 25 вересня 2024 року; копію рахунку на оплату №9/24 від 25 вересня 2024 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера №9/24 від 25 вересня 2024 року; докази направлення заяви з додатками сторонам у справі.

Для розгляду заяви про розподіл судових витрат, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2024 року призначено судове засідання на 10 жовтня 2024 року.

08 жовтня 2024 року до апеляційного суду від адвоката Осіпової Ю. Ю. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 10 жовтня 2024 року за відсутності позивача та її представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши зміст заяви, доданих до неї документів та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява адвоката Поліщук Юлії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Статтею 246 ЦПК передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19 та № 910/16803/19.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також акцентувала увагу на те, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Отже, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 487/4983/20.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що «з аналізу частини третьої статті 141ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу».

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2022 року у справі № 910/12257/13 (провадження № 14-382цс19) вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи здійснювала адвокат Осіпова Ю. Ю. згідно ордера серії ВА № 1075814 від 18 липня 2024 року, виданого на підставі Договору про надання правової допомоги б/н від 01 липня 2024 року (а.с. 76 том 2).

09 липня 2024 року між адвокатом Осіповою Юлією Юріївною та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір).

Згідно п.1.1 предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у справі щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року про визначення проживання малолітньої дитини з матір`ю, Кропивницький апеляційний суд.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору (а.с.109 том 2).

Додатком №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 09 липня 2024 року, ОСОБА_1 та адвокат Осіпова Юлія Юріївна погодили вартість наступних послуг:

1.1. Підготовка, написання та подання до Кропивницького апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року - 3 000 грн.

1.2. Підготовка, написання та подання до Кропивницького апеляційного суду заперечення щодо клопотання про призначення у справі експертизи - 1 000 грн.

1.3. Представництво інтересів позивача у судовому засіданні - 1 000 грн одне засідання (а.с.110 том 2).

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 25 вересня 2024 року, адвокат Осіпова Юлія Юріївна в інтересах Клієнта ОСОБА_1 виконала наступні роботи (надала наступні послуги), необхідні Клієнту ОСОБА_1 для професійної правничої допомоги:

-У період з 09 липня 2024 року по 14 липня 2024 року адвокат Осіпова Юлія Юріївна знайомилась із матеріалами апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 09 травня 2024 року, поданою представником відповідача, а також клопотанням про призначення у справі судово-психологічної експертизи дитячо-батьківських відносин.

-У період з 14 липня 2024 року по 18 липня 2024 року адвокат Осіпова Юлія Юріївна займалась написанням відзиву на апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року та заперечення щодо клопотання про призначення у справі експертизи. Відзив на апеляційну скаргу складено на 6-ти сторінках, заперечення на клопотання - на 4-х сторінках. На написання вищевказаних документів витрачено близько 15 годин.

- 18 липня 2024 року адвокат Осіпова Юлія Юріївна, після узгодження всіх деталей з Клієнтом ОСОБА_1 здійснила оформлення 3-х пакетів документів, які складаються з відзиву на апеляційну скаргу та заперечення на клопотання, направила засобами поштового відповідачу ОСОБА_2 та третій особі Управлінню з питань захисту прав Кропивницької міської ради, здала відзив на апеляційну скаргу разом з додатками та доказами направлення сторонам у справі до Кропивницького апеляційного суду. Вказані дії зайняли в загальній кількості 5 годин.

- Представник позивача адвокат Осіпова Ю. Ю. представляла інтереси ОСОБА_1 судовому засіданні в Кропивницькому апеляційному суді 25 вересня 2024 року (а.с.110 зворот том 2).

Відповідно до акту наданих послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 09 липня 2024 року, укладеного 25 вересня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Осіповою Ю. Ю. сторони уклали цей акт про наступне:

1.Адвокат Осіпова Юлія Юріївна надала Клієнту професійну правничу допомогу (далі по тексту Послуги), передбачену Додатком № 1 до Договору від 09 липня 2024 року, а Клієнт прийняв надану Адвокатом професійну правничу (правову) допомогу (Послуги).

2.Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) (передбачених п. 1 Акту наданих послуг становить 5 000 грн, а саме:

- Підготовка, написання та подання до Кропивницького апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року - 3 000 грн.

- Підготовка, написання та подання до Кропивницького апеляційного суду заперечення щодо клопотання про призначення у справі експертизи - 1 000 грн.

- Представництво інтересів позивача у судовому засіданні - 1 000 грн одне засідання.

Підписанням даного Акту наданих послуг, Клієнт підтвердив, що Адвокат в повному об`ємі та своєчасно передав необхідний для Клієнта результат наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг).

Пунктом 4 визначено, що даний акт наданих послуг є підставою для оплати Клієнтом Послуг Адвоката (а.с. 111 том 2).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №9/24 від 25 вересня 2024 року, адвокат Осіпова Ю. Ю. прийняла від ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень, підстава: договір від 09 липня 2024 року (а.с. 112 том 2).

Виходячи з викладеного, позивач довела обставини надання їй послуг з професійної правничої допомоги та обґрунтувала заявлений остаточно до стягнення розмір цих послуг.

Заперечень щодо визначеного представником ОСОБА_1 - адвокатом Осіповою Ю. Ю. розміру витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції від ОСОБА_2 не надходило.

З огляду на відсутність клопотання ОСОБА_2 про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, колегія суддів вважає, що заява адвоката Осіпової Юлії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 141, 246, 260, 261, 270, 383, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Осіпової Юлії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відшкодування судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник