Справа № 307/2956/24
Провадження № 2/307/724/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., за участю секретаря судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони не одружені. Але у них тривалий час були стосунки від яких у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час відповідач є військовим в 101 бригаді, військова частина НОМЕР_1 . І вже тривалий час, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Оскільки відповідач відмовляється добровільно виконувати свої батьківські обов`язки по утриманні дитини, матеріально не допомагає, згідно діючого сімейного законодавства вона має право звернутись до суду про стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідач є військовим в 101 бригаді військова частина НОМЕР_1 , має заробітну плату розмір якої їй не відомий. Враховуючи викладене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття.

26 липня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

07 жовтня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про часткове задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що наведені у позовній заяві факти не відповідають дійсності, так як після розірвання стосунків, які були між позивачкою та відповідачем їхній спільній син за мовчазної згоди батька залишився проживати разом з матір`ю. Однак батько (відповідач) постійно спілкувався і спілкується з сином, цікавився його життям, а також за усною домовленістю з позивачкою постійно надавав та надає сину матеріальну допомогу у вигляді грошових переказів на картку позивачки, а саме останній раз 12 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок позивачки аліменти (грошові кошти на утримання дитини) у сумі 2500 грн. Грошові перекази відповідач постійно відправляє позивачці починаючи з березня 2022 року. Більше того, у березні 2022 року відповідач ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок позивачки 25 000 грн., у квітні 2022 року - 45 000 грн., у травні 2022 року - 60 000 грн. та 20 000 грн., у липні 2022 року - 10 000 грн., у липні 2022 року - 5 000 грн. та у серпні 2022 року два рази по 5 000 гривень, хоча фактично на той час їх цивільний шлюб вже припинив існування і вони вже не проживали разом. Відповідач ОСОБА_2 чітко розуміє вимоги законодавства, щодо обов`язку батьків утримувати дитину до повноліття і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з матір`ю, однак просить суд врахувати ті обставини, що фактично у нього на утриманні перебувають ще двоє дітей від інших шлюбів, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, відповідач ОСОБА_2 виховувався без батьків та проживав разом з бабусею та покійним дідусем в с. Крива. 11а, Закарпатської області та на даний час його бабуся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_1 є особою похилого віку, яка за своїм станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки та потребує стороннього догляду, і до повномасштабного вторгнення військ російської федерації, відповідач ОСОБА_2 був її помічником. Фактично і на даний час його пристаріла бабуся ОСОБА_8 перебуває на фінансовому утриманні свого онука ОСОБА_2 .. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання однієї малолітньої дитини задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до його повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, згідно поданої представником позивачки заяви просив справу розглядати без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, згідно поданої представником відповідача заяви просив справу розглядати без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги підтримує частково та просить задовольнити подане ним клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значитьсявідповідач (а.с.6).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї проживання складеного депутатом міської ради ОСОБА_10 , встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу її сім`ї входить ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 (а.с.7)

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значитьсявідповідач (а.с. 36-37).

Із посвідчення помічника фізичної дієздатної особи №4 вбачається, що ОСОБА_2 є помічником дієздатної фізичної особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки (а.с.34).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 вересня 2024 року складеного депутатом Тересвянської селищної ради Палінкаш М. встановлено, що ОСОБА_7 , дійсно проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та являється особою похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_7 , який у неповнолітньому віці перебував під її опікою, як дитина позбавлена батьківського піклування. При проведенні обстеження підтверджено факт потреби постійного догляду за ОСОБА_7 , яка внаслідок складних життєвих обставин, спричинених віком та станом здоров`я, протягом тривалого часу, являється особою, яка не здатна до повноцінного самообслуговування, гостро потребує сторонньої допомоги. ОСОБА_2 дійсно вів догляд за своєю бабусею, як за особою похилого віку. На цей час, перебуваючи на військовій службі, продовжує брати участь у піклуванні за нею (а.с.35).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК. України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому суд враховує вимоги статті восьмої Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу, обраним позивачем.

Однак, позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання дитини та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі вивченні судом обставини, що відповідач має працездатний вік, проте має на утриманні ще дві малолітні дитини, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2024 року, і до його повноліття, а в решті позову відмовити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2024 року, і до його повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя М.Д.Стецюк