ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 жовтня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4058/24

Головуючий у першій інстанції - Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1273/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

з участю секретаря: Шапко В.М.

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернігівської міської ради,

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просила визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачкою. 07.02.2020 вона уклала шлюб з ОСОБА_6 та в них народився спільний син ОСОБА_7 . Коли почалася війна, вона з дітьми вирішила виїхати в безпечне місце за кордон та звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл вивезти дітей в безпечне місце за кордон, однак відповідач був проти цього.

В березні 2022 року, тікаючи від обстрілів РФ по м. Чернігову, вона разом з чоловіком ОСОБА_8 та їх спільним сином ОСОБА_7 виїхали до Німеччини, син ОСОБА_9 та донька ОСОБА_10 разом з відповідачем та її батьками виїхали на захід України.

В Німеччині в м. Вольфсбург позивачка з чоловіком орендували квартиру з усіма зручностями, за оренду якої сплачує держава Німеччина, в цій квартирі вони проживають по теперішній час. Від держави Німеччини вони отримували грошові виплати, зараз її чоловік офіційно працевлаштований у Німеччині, а вона невдовзі має отримати офіційне працевлаштування в Німеччині.

Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 296 від 04.08.2022, місце проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було визначено з відповідачем. У серпні 2022 року, попри наявність вказаного вище рішення, задля безпеки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , вона виїхала з ними з України до Німеччини та стали проживати у орендованій квартирі, яка має три кімнати, є доглянутою та облаштованою для дітей. У кожного з дітей ж своє ліжко, квартира має все необхідне обладнання, устаткування та техніку.

Зазначає що діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з жовтня 2022 року навчалися у початковій школі та регулярно відвідували заняття, мали друзів у школі, повністю адаптувалися до нових умов, вчили німецьку мову, у них з`явилися друзі, діти мали свої захоплення та хобі.

У зв`язку з тим, що вона вивезла дітей з м. Чернігова до Німеччини, відповідач звернувся до суду з позовом про відібрання у неї дітей та повернення їх за попереднім місцем проживання. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2023 року позов ОСОБА_2 був задоволений, а тому 15.07.2023 вона повернула дітей батьку, які з того часу проживають з ним.

Зазначає, що після того як 17.04.2024 збройні сили РФ завдали декілька ракетних ударів по м. Чернігову, позивачка усвідомила реальну загрозу життю її дітей та у зв`язку з цим вирішила вжити всіх заходів, для зміни місця проживання, щоб убезпечити дітей від постійної реальної небезпеки потрапити під обстріл.

Звертає увагу, що відсутні обставини, які б могли достовірно свідчити, що зміна місця проживання дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11 загрожує їм психологічно або фізично чи призведе до негативних наслідків, створить для них нестерпні умови. Вважає, що вказані обставини свідчать про те, що проживання дітей в сім`ї з нею, в безпечному середовищі, де не має війни, вибухів та смертей, поруч з меншим братом та друзями, відповідає найкращим інтересам їх малолітніх дітей.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд мав врахувати найкращі інтереси дітей з точки зору їх безпеки та права на життя, оскільки на території Чернігівської області майже щодня лунає сигнал «Повітряна тривога», який повідомляє про підвищену ракетну загрозу саме не території нашої області, що є небезпечним для життя та здоров`я дітей як в м. Чернігові так і в будь якому населеному пункті України, в порівнянні з проживанням в м. Вольфсбург, Федеративної Республіки Німеччина, де зараз проживає вона.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу на те, що судом першої інстанції у своєму рішенні не було наведено жодних беззаперечних доводів, з огляду на інтереси самих дітей, які переважають над інтересами і бажаннями їх батьків, а також, що в умовах воєнного стану в Україні дітям безпечніше проживати з матір`ю в Федеративній Республіці Німеччина, ніж залишатися з батьком в Україні.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кращих умов проживання дітей з відповідачем, оскільки умовами її проживання є трикімнатна квартира площею 65,8 м2, в той час як умовами проживання відповідача є трикімнатна квартира площею 55,3 м2, в якій проживає п`ять чоловік.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що у м. Вольфсбург, Федеративної Республіки Німеччина, де вона проживає, також наявні спортивні секції і діти зможуть їх відвідувати.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував того, що діти, через малолітній вік, мають прекрасну можливість не тільки вивчити німецьку мову, але й безперешкодно адаптуватися до життя в Німеччині.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які підтверджують наявність стабільного доходу у відповідача.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу, що стороною позивачки у суді першої інстанції було двічі заявлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, у задоволенні якої було відмовлено, про те в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано мотивів відмови у задоволенні цього клопотання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5 та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 15, 16).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 296 від 04.08.2022 р. визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 62).

Згідно повідомлення Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради на заяву ОСОБА_2 повідомлено, що ОСОБА_1 була присутня на повторному засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернігівської міської ради від 22 липня 2022 року по розгляду про визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за його місцем проживання. ОСОБА_1 не оскаржувала рішення від 04 серпня 2022 р. № 296 виконавчого комітету Чернігівської міської ради. У повідомленні зазначено, що ОСОБА_1 , у порушення вимог рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 296 від 04.08.2022, без згоди батька, вивезла дітей з місця їх проживання на кордон (т. 1 а.с. 100-101).

Виконавчий комітет Чернігівської міської 18.08.2022, за заявою громадянина ОСОБА_2 , звернувся до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з вимогою вжити заходів щодо захисту прав та інтересів дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є імовірність того, що ОСОБА_1 без дозволу батька, всупереч рішенню органу опіки та піклування, вивезе дітей за кордон до Німеччини (т. 1 а.с. 102).

За вказаним фактом СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004274 від 27.08.2022 р., за заявою ОСОБА_2 по факту незаконного викрадення малолітніх дітей, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України (т. 1 а.с. 139-140).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.03.2023 року відібрано у матері ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_12 та повернуто їх батькові ОСОБА_2 за місцем його проживання (т. 1 а.с. 118-122).

25.01.2023 Дільничним судом м. Целле розглядалась справа про сприяння поверненню дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Федеративної Республіки Німеччина в Україну відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викраденні дітей, відповідно до тимчасової судової угоди, мати дітей зобов`язана повернутися в Україну з дітьми після закінчення війни, але не пізніше ніж 10 липня 2023 року, якщо в червні 2023 року або до 10 липня 2023 року на території Чернігівської області не відбуватимуться бойові дії (т. 1 а.с. 123-126, 127-131, 138).

Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.06.2024 р. за № 405 визнано за доцільне проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_13 з батьком ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 244).

Згідно довідок Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчаються у Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №3 у 2-Б класі (т. 1 а.с. 63).

Згідно довідки класного керівника 2-Б класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, ОСОБА_14 вбачається, що батько дітей ОСОБА_2 та їх бабуся ОСОБА_15 організовують для своїх дітей позашкільні заняття, діти відвідують розвиваючі курси. Дітей до школи приводить батько, а забирають або батько або бабуся (т. 1 а.с. 64).

Згідно квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 оплачує харчування дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у шкільній їдальні (т.1 а.с. 65).

Згідно довідки «Чернігівська обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» № 44 від 15.05.2024 ОСОБА_5 займається у позашкільному закладі на відділенні баскетболу (т. 1 а.с. 68).

Довідкою від 15.05.2024, наданою вчителькою англійської мови ОСОБА_16 підтверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відвідують позашкільні додаткові заняття з англійської мови (т. 1 а.с. 69).

Згідно договору №14780 від 08.05.2024 про надання платних послуг слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 займаються плаванням в басейні КНП «Сімейна поліклініка». Згідно акту здачі-приймання наданих послуг до Договору та платіжних інструкцій, ОСОБА_2 сплачує кошти за послуги басейну (т.1 а.с. 70-75).

З довідки вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 навчаються в ТОВ «Комп`ютерна Академія «ШАГ» з 15.11.2023 і по теперішній час. З квитанцій про оплату вбачається, що навчання дітей оплачує ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 76, 77, 78-80).

Згідно довідки Центру дитячого розвитку «Дочки-Синочки» від 20.05.2022 вбачається, що ОСОБА_4 відвідує заняття з математики у цьому центрі (т. 1 а.с. 82).

Відповідно до записів на прийом до лікаря, ОСОБА_2 звертався до поліклініки з приводу стану здоров`я дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 83-84).

З висновку психолога, щодо проведення психологічного дослідження неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вбачається, що дітям краще та рекомендовано проживання в Україні у звичному їм мовному середовищі, колі друзів-однолітків, колі рідних. Діти проявляють більшу схильність до батька. В сім`ї мами та вітчима присутня агресія вітчима як по відношенню до дітей, так й по відношенню до мами (т. 1 а.с 154-156).

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав, вбачається, що ОСОБА_2 у власності має три квартири (т. 1 а.с. 87-91).

Відповідно до довідки ТОВ «КХП» та наказу №1-К ТОВ «КХП» вбачається, що директором товариства є ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 85, 86).

Згідно листа НОЙЛАНД від 23.05.2024 вбачається, що ОСОБА_17 з сім`єю проживає в орендованому об`єкті (квартирі): Шуленбургаллеє, 26,3-й поверх ліворуч (т. 1 а.с. 230, 231-232).

Згідно повідомлення Центру зайнятості Вольфсбург вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 призначена тимчасова допомога для забезпечення прожиткового мінімуму (т. 1 а.с. 233, 234-235).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував вік дітей, тривалість їх проживання з батьком та створення ним належних умов для повноцінного розвитку дітей, суд врахував поведінку позивачки, яка фактично протиправно усунула батька із життя малолітніх дітей, а також нездатність сторін знайти порозуміння у питаннях спільної фізичної опіки над ними, визначення місця проживання малолітніх дітей разом з відповідачем забезпечить зростання дітей у спокійному та стійкому середовищі.

Апеляційний суд в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, оскільки позивачкою не надано доказів того, що вона в Німеччині має власне житло та постійний дохід, крім соціальних виплат від держави Німеччина, що в її сім`ї діти від першого шлюбу не будуть піддаватися психологічному впливу, тобто що здатна забезпечити дітей усім необхідним.

Керуючись ст. 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2024 року.

Головуюча: Судді: