Провадження № 2-ві/522/18/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Свяченої Ю.Б. у цивільній справі № 522/10783/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Свячена Ю.Б.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

08.10.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Свяченої Ю.Б. у цивільній справі.

В обґрунтування наданої заяви про відвід заявник посилається на те, що йому було відмовлено у заявленому відповіді судді Свяченої Ю.Б. , що є незаконним та порушує його права як громадянина України, з метою підірвати довіру громадян до діючої інституції влади в Україні. Крім того, на переконання заявника, суддя навмисно створює у судових провадженнях перепони до системи правосуддя на користь відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області.

Ухвалою від 09.10.2024 року, головуючий, який розглядає справу, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передав заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Свяченої Ю.Б.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,ч.3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. від 08.10.2024 року не можуть слугувати достатньою підставою для відводу судді.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розпорядження судді Шенцевої О.П. було надано заяву про відвід та ухвалу судді про відмову у задоволення відводу з супровідними листом по даній справі. Доказів, на підтвердження доводів, у відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не представлено.

Обставини на які посилається заявник не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Свяченої Ю.Б.

Суд вказує, що заявником не надано жодного допустимого, належного, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

При цьому, згідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Свяченої Ю.Б. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Свяченої Ю.Б. у цивільній справі № 522/10783/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Шенцева