ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бляхарської Юлії Олександрівни на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом припинення обтяження рухомого майна та виключення запису про обтяження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом припинення обтяження рухомого майна та виключення запису про обтяження.

В обґрунтування заяви зазначено, що у вересні 2023 року позивачка дізналась про наявність приватного обтяження у Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна, зокрема арешту її транспортного засібу MERSEDES-BENZ CLS 350, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який накладений на підставі договору відступлення права вимоги від 15 червня 2020 року. При цьому, зазначає, що вказаний договір відступлення вже досліджувався судом у справі № 204/6972/21, та такий не може бути підставою для обтяження рухомого майна позивача, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року у справі № 204/6972/21, що набрало законної сили 17 грудня 2021 року, вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 11 червня 2021 року за реєстровим № 146849 визнано таким, що не підлягає виконанню. Стверджує, що вищевказаним рішенням суду встановлено, що у позивачки не має жодних правовідносин із ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а тому вважає, що відповідач не мав жодних правових підстав для накладення приватного обтяження на автомобіль позивачки. Окремо звертає увагу суду на те, що у виконавчому написі, який скасовано рішенням суду у справі № 204/6972/21, зазначено як підставу набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» той же договір № 2258/К про відступлення права вимоги від 15 червня 2020 року, який став підставою для внесення оспорюваного запису про обтяження автомобіля позивачки. Зазначає, що в самому ж договорі відступлення права вимоги № 2258/К від 15 червня 2020 року не міститься жодних посилань на те, що відповідач набув право вимоги на рухоме майно позивачки, або ж набув право подавати замість будь-якої банківської установи заяви про обтяження майна, як заставного. Вказує на те, що реєстратор Дніпропетровської регіональної філії ДП «НАІС» не врахував даного факту, не здійснив оцінку того, що наданий відповідачем документ-підстава не с належним правовим документом для внесення до реєстру будь-яких відомостей про обтяження рухомого майна ОСОБА_1 , оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не набував статусу обтяжувача та не мав права подавати відповідну заяву. Вважає дії ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» протиправними та такими, що спрямовані на створення перешкод у користуванні своєю власністю ОСОБА_1 , що виразились у реєстрації приватного обтяження щодо автомобіля MERSEDES-BENZ CLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому таке право власності підлягає захисту судом. Тому прохає суд усунути їй перешкоди у розпорядженні її майном шляхом припинення приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20 липня 2020 року за № 27949819 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у сумі 1073 гривні 60 копійок.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом припинення обтяження рухомого майна та виключення запису про обтяження відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , посилаючись на те, що рішення суду не містить належного правового обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову, без з`ясування обставин справи, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначає те, що суд першої інстанції замість встановлення обсягу доказів та їх оцінки щодо наявності підстав для застосування норм матеріального права, на які позивач посилався, повторно встановлював наявність чи відсутність кредитних правовідносин між сторонами. Судом не здійснено аналіз доводів наведених у позові та додатково в судових засіданнях, не оцінив докази всебічно, що призвело до невірного вирішення спору.

Звертають увагу на те, що ОСОБА_3 не укладала жодних правочинів з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та, як встановлено рішенням суду у справі №204/6972/21 відповідач навіть не набув статусу нового кредитора за будь-якими договором застави транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - Скребець О.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що відповідач надав усі докази на підтвердження у нього права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором та договором застави, яке отримано на підставі договору про відступлення права вимоги №2258-К від 15.06.2020р., і саме цей договір вказано підставою для реєстрації обтяження.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2011 року між позивачкою та ПАТ «Астра Банк» було укладено кредитний договір № 89016 (а. с. 31-34 та на звороті), за умовами якого позивачці було надано на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 715152 гривні 22 копійки, із терміном користування кредитом з 14 вересня 2011 року по 14 вересня 2018 року, включно (пункт 1.1 договору).

При цьому, пунктом 1.2 цього договору визначено, що кредит надано позичальниці на купівлю автомобіля MERSEDES-BENZ CLS 350, тип легковий седан-В, 2011 року випуску, для споживчих потреб.

Приписами п. 1.3 вказаного кредитного договору визначено, що як забезпечення виконання позичальницею свого зобов`язання щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальниця в день укладання цього договору укладає: договір поруки з ОСОБА_4 та договір застави вищевказаного автомобіля.

14 вересня 2011 року між ПАТ «Астра Банк», як заставодержателем та ОСОБА_1 , як заставодавцем, було укладено договір застави автомобіля, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Власенко І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1491 (а. с. 35-37).

За умовами вказаного договору застави, позивачка з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 20211 року передала ПАТ «Астра Банк» в заставу належне їй майно автомобіль марки MERSEDES-BENZ CLS 350, тип легковий седан-В, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , колір білий.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., за реєстровим № 1533 (а. с. 38-39 та на звороті).

За умовами вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, в тому числі і за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року та договором застави від 14 вересня 2011 року укладених між позивачкою та ПАТ «Астра Банк, що підтверджується витягом з додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року (а. с. 40-41, 42).

15 червня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-04-22-000030-b від 18 травня 2020 року (а. с. 52 та на звороті) між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2258/К від 15 червня 2020 року (а. с. 43-44 та на звороті), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., за реєстровим № 403.

Так, за умовами п. 1 вказаного договору до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як нового кредитора перейшло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, в тому числі і за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року та договором застави від 14 вересня 2011 року, що підтверджується додатком № 1 до договору № 2258/К про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року (а. с. 45-51).

Факт матеріального правонаступництва ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у зобов`язанні підтверджено платіжним дорученням № 1545 від 09 червня 2020 року про оплату згідно з протоколом NUA-EA-2020-04-22-000030-b від 18 травня 2020 року, лот GL2N316613 (а. с. 53).

06 липня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивачки за вихідним № 0706/318, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення було надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги/вимога про дострокове погашення заборгованості (а. с. 55-та на звороті).

Так, зі змісту вказаної вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до Лігай СЛ., з-поміж іншого вбачається вимога про сплату протягом тридцятьох днів заборгованості за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року, яка станом на 15 червня 2020 року складає 539638 гривень 02 копійки.

Як вбачається із довідки про причини повернення/досилання АТ «Укрпошта» рекомендованого листа, яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу ОСОБА_1 було направлено вищевказану вимогу, останній повернуто на адресу відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 58).

З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 66996998 від 20 липня 2020 року (а. с. 54) вбачається, що 20 липня 2020 року державним реєстратором ДРФ ДП «Національні інформаційні системи» Тісенковою Є.Л. за № 27949819 зареєстровано приватне обтяження: тип обтяження: застава рухомого майна; документ-підстава: договір про відступлення прав вимоги номер № 2258/К від 15 червня 2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. № 403; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, MERSEDES-BENZ CLS 350, номер об`єкта НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_1 , легковий седан-В, 2011 року випуску; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; обтяжувач: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»; розмір основного зобов`язання 715152 гривні 22 копійки; строк виконання зобов`язання: 14 вересня 2018 року; термін дії: 20 липня 2025 року.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 146849 (а. с. 18), яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року, який був укладений боржницею з ТОВ «Астра Банк», право вимоги за яким перейшло ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», за період з 19 квітня 2019 року по 06 липня 2020 року у розмірі 539638 гривень 02 копійки, плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 гривень, а всього 539688 гривень 02 копійки.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року у справі № 204/6972/21 (а. с. 14-17 та на звороті) виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 11 червня 2021 року за реєстровим № 146849, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року за період з 19 квітня 2019 року по 06 липня 2020 року у розмірі 539638 гривень 02 копійки, визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 17 грудня 2021 року.

Так, вказаним рішенням суду було встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 11 червня 2021 року за реєстровим № 146849, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості за кредитним договором № 89016 від 14 вересня 2011 року за період з 19 квітня 2019 року по 06 липня 2020 року у розмірі 539638 гривень 02 копійки, вчинений нотаріусом з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що 14 вересня 2011 року між позивачкою та ПАТ «Астра Банк» було укладено кредитний договір № 89016 від 14 вересня 2011 року, який забезпечений договором застави автомобіля MERSEDES-BENZ CLS 350, тип легковий седан-В, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , зобов`язання за яким позивачкою не виконано, а право вимоги за яким перейшло до ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке скористалося своїм правом щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна приватного обтяження на заставне майно та, яке має право у разі невиконання боржницею (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави), зважаючи на те, що припинення обтяження є похідними від первісної вимоги щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, то підстави для скасування обтяження відсутні.

Вході перегляду рішення суду першої інстанції представником апелянта були надані додаткові пояснення, в яких наголошено, що підстави для реєстрації обтяження ДП НАІС у 2020 році були відсутні, оскільки не встановлено правомірність будь-яких вимог ТОВ Дніпрофінансгруп до ОСОБА_1 , а також порушено порядок внесення інформації про обтяження, чим здійснено протиправне втручання відповідача у право власності ОСОБА_1 . Також, звертають увагу на те, що відповідач не вніс змін до існуючого обтяження, а зареєстрував інше обтяження із зовсім іншим реєстраційним номером, контрольною сумою, що свідчить про протиправність такого обтяження.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" та статті 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами 3, 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно зі статтею 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною четвертою статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначається реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Як вбачається із апеляційної скарги та додаткових пояснень, то представник не навів жодних підстав, які передбачені ст. 28 Закону України Про заставу для скасування обтяження. Крім того, оскаржується не сам факт обтяження, а Порядок внесення записів до Державного реєстру.

За викладених вище обставин, враховуючи те, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, яке забезпечене заставою, не виконане, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що підстави для скасування обтяження відсутні.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають та за своїм змістом переважно спрямовані на переоцінку доказів.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Оскільки рішення суду залишено без змін, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бляхарської Юлії Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: