Справа №705/6504/23
2/705/874/24 РІШЕННЯ
07 жовтня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Гребенюком Сергієм Анатолійовичем, до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гребенюк С.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та просив: провести поділ спільного майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 в рівних долях. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських споруд та прибудов, який розташований по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських споруд та прибудов, який розташований по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що з 06.10.2001 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2023 шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними 24.10.2007 було придбано житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, не приватизована. Власником спільного майна подружжя вказано лише відповідача. Оскільки вказане майно набуте подружжям за час шлюбу, то воно належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гребенюк С.А. у судове засідання не з`явились, адвокат Гребенюк С.А. письмово подав заяву від 27.06.2024, в якій просив справу розглядати без його участі та участі позивача. Зазначив, що позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Від відповідача ОСОБА_2 06.02.2024 до суду повернувся конверт разом з ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви з додатками з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.
За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що сторони з 06.10.2001 перебували у зареєстрованому шлюбі та відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.10.2007 ОСОБА_2 придбав житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .
Згідно з висновком ФОП ОСОБА_3 про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 798300,00 гривень.
Відповідно до частини першої статті 60 CK України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Пунктами 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.
Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Будинок відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому розділяє на дві рівні частини. В зв`язку з чим право спільної сумісної власності подружжя підлягає припиненню, оскільки поділ спільного майна подружжя означає припинення права спільної сумісної власності подружжя на це майно і виникнення на її основі спільної часткової власності подружжя.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 УПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Провести поділ спільного майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 в рівних долях.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських споруд та прибудов, який розташований по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських споруд та прибудов, який розташований по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя О. І. Єщенко