Справа №487/9816/23
Провадження №2-н/487/273/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

В свою чергу п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Натомість заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів в розмірі однієї третьої частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дітьми повноліття, яка не входить до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначених в ст. 161 ЦПК України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В порушення даної вимоги, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із зазначеною заявою, не надає доказів на підтвердження того, що неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Таким чином, оскільки заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, та не додано до заяви доказів на підтвердження того, що діти проживають разом з нею та знаходитяся на її утриманні, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 161, 165, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 - відмовити.

Роз`яснити заявнику її право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: С.М. Афоніна