Провадження №2-н/523/2230/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"04" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

За відомостями отриманими з Єдиного державного демографічного реєстру № 826376 від 04.10.2024 року, фізична особа-боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 10.03.2010 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки заява не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.163,165 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природний газ.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер