У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2024 Справа №607/20212/23 Провадження №2-ві/607/9/24

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Якімця Тараса Ігоровича та за участі секретаря судового засідання Трембач Софії Олександрівни розглянув заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Марциновської Ірини Вікторівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкодита

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновської І.В. знаходиться цивільна справа за №607/20212/23 за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2024 у цій справі призначена судова комплексна будівельно-технічна та економічна експертиза та на час проведення експертизи провадження у цивільній справі зупинено. Утім, ухвалою суду від 16.05.2024 поновлено провадження у справі для витребування додаткових матеріалів. Після цього ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12.09.2024 за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 про зупинення провадження у справі задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 . Скасована ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024. Справа повернута до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для повторного вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді відповідно до норм статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2024 заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської І. В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, судді, який вирішуватиме питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Якімця Т.І.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи; за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд приймає рішення розглядати питання про відвід судді Марциновської І.В. без повідомлення учасників справи.

За результатами вивчення заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської І.В. суд доходить до таких висновків.

Заява про відвід мотивована тим, що на думку відповідача, під час розгляду цивільної справи №607/20212/23 суддя Марциновська І.В. вчинила процесуальні дії, які свідчать про нехтування нормами матеріального та процесуального права відповідача

ОСОБА_1 . Зокрема, як стверджує відповідач, суд позбавив можливості ОСОБА_1 надати свої пояснення та заперечення у цій справі. Також відповідач зазначив, що його не було належним чином повідомлено про дату та час судових засідань, а також позбавлено можливості ознайомитись із матеріалами цивільної справи. Все це, на думку відповідача, викликає сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Марциновської І.В. під час розгляду цієї справи.

Суд дослідив зміст заяви про відвід та матеріали цивільної справи, в аспекті питань, що мають значення для задоволення або незадоволення цієї заяви, робить висновок про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

(перше речення пункту1). Тож Конвенція, з-поміж іншого, вказує на такі важливі властивості суду як його незалежність і безсторонність.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) безсторонність розглядає через об`єктивний та суб`єктивний критерій. ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) зазначав, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах „Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с.12, п.27, 28 і 30, та „Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII) (§ 66).

У цій справі ЄСПЛ також звертав увагу, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (§ 67); застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності, тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення (перше речення § 69).

Приписи Конституції України та конвенційні зобов`язання України щодо незалежності та безсторонності суду відтворені та деталізовані на рівні національного законодавства. Так, за частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ забезпечується головним чином через процесуальний інститут відводу (самовідводу) судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України. Так, за частиною першою статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Процесуальний закон окремо встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Аналіз заяви про відвід судді Марциновської І.В. та матеріалів цивільної справи за №607/20212/23 свідчить про те, що сумніви заявника в неупередженості та об`єктивності судді виникли, зокрема, внаслідок незгоди з окремими процесуальними діями судді.

ОСОБА_1 стверджує, що 31.01.2024 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, проте після подання заяви жодних відомостей та викликів на його адресу з боку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області не надходило.

Разом з тим, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про залучення співвідповідача від 27.02.2024 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , а також клопотання представника позивача адвоката Моленя Р.Б. про залучення ОСОБА_1 до участі у цій цивільній справі в якості співвідповідача, останнього залучено як співвідповідача. Копія зазначеної ухвали разом із судовою повісткою були направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у резолютивній частині цієї ухвали представника позивача адвоката Моленя Р.Б. зобов`язано негайно надіслати (надати) відповідачу ОСОБА_1 копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Суд звертає увагу, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

ОСОБА_1 у заяві скаржиться на те, що несвоєчасно дізнався про ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2024 тим самим був позбавлений процесуальної можливості надати свої пояснення та заперечення, а також надати свій перелік запитань для розгляду експертом. Проте, відсутність такої можливості зумовлена тим, що відповідач ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_1 не з`явилися 25.03.2024 у підготовче засідання будучи належним чином повідомленими, про що вказано в ухвалі суду від 25.03.2024.

Заявник також зазначає, що 30.05.2024 через канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подав заяву про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи, однак йому не було надано відповідних матеріалів. Утім судом встановлено, що на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року матеріали цивільної справи №607/20121/23 були надані в розпорядження експерта для проведення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи, а тому не було об`єктивної можливості надати ОСОБА_1 матеріали цієї справи для ознайомлення.

ОСОБА_1 вказує й на неприпустимість емоційної поведінки судді

Марциновської І. В. , проте не вказує конкретно у чому вона полягає.

Виходячи з наведеного суд вважає, заява про відвід судді Марциновської І. В. за своїм змістом зводиться до незгоди з окремими процесуальними рішеннями судді, що в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Заявник не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що дійсно існують обставини, які можуть свідчити про неможливість об`єктивного та неупередженого розгляду суддею Марциновською І. В. справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Марциновської І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкодиє необґрунтованою.

Відповідно до статті 40 ЦПК України: питання про відвід вирішується невідкладно; вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі; у разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід; відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина сьома); за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята).

Керуючись статтями 36, 40, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Марциновської Ірини Вікторівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Т. І. Якімець