Справа № 344/6386/24
Провадження № 22-ц/4808/1348/24
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.

секретаря Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області Клебана Миколи Андрійовича на рішення Богородчанського районного суду від 05 серпня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про зобов`язання звільнити майно з податкової застави,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Говзан М.М. звернувся до суду з позовом до Головного Управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про зобов`язання звільнити майно з податкової застави.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з протоколом від 06.10.2022 №577319 про проведення Державним підприємством «Сетам» електронних торгів ОСОБА_1 придбано виставлений на продаж об`єкт незавершеного будівництва - базу відпочинку готовністю 8%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом на підставі акту проведення торгів здійснено державну реєстрацію майна за позивачкою. Одночасно з реєстрацією права власності нотаріус повідомила позивачці, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішенням ГУ ДФС в Івано-Франківській області про опис майна у податкову заставу придбаний ОСОБА_1 об`єкт перебуває у податковій заставі. Оскільки вищевказаний об`єкт ОСОБА_1 придбано на платній основі з аукціону, то вважає, що ГУ ДПС Івано-Франківській області не може реалізовувати свої вимоги щодо нього. Зважаючи на те, що перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує її право власності на це майно в частині права розпорядження ним, а Податковим кодексом України не передбачено право нового власника звільнити майно з податкової застави, як і подати відповідну заяву до державного реєстратора, тому вона зверталася до ГУ ДПС в Івано-Франківській області, як заставодержателя, із заявою про припинення податкової застави щодо її майна. Однак, листом від 30.03.2023 року ГУ ДПС в Івано-Франківській області їй відмовлено.

Посилаючись на зазначенні обставини, позивачка просила зобов`язати відповідача звільнити з податкової застави майно, а саме об`єкт незавершеного будівництва бази відпочинку, готовністю 8%, який розташований в АДРЕСА_1 ; виключити інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухомого майна, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна обтяжень нерухомого майна запис про встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу, серія та номер 8675/10/25-150/4723, виданий 02.06.2014 ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Рішенням Богородчанського районного суду від 05 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ГУ ДПС в Івано-Франківській області звільнити з податкової застави майно ОСОБА_1 , а саме: об`єкт незавершеного будівництва бази відпочинку, готовністю 8%, який розташований в АДРЕСА_1 , виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна обтяжень нерухомого майна інформацію щодо встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу серія та номер 8675/10/25-150/4723, виданим 02.06.2014 ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ГУ ДПС в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що відповідно до протоколу №577319 від 06.10.2022 про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна переможцем аукціону, проведеного 06.10.2022 Державним підприємством «СЕТАМ», визнана ОСОБА_1 , про що складено акт про проведені електронні торги від 25.10.2022, які мали місце за адресою: АДРЕСА_2 ; лот №517296 - «Об?єкт незавершеного будівництва бази відпочинку готовністю 8%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ». Стартова ціна - 177220,00 грн; ціна продажу - 933000,00 грн.

На підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 10.03.2023 серії та номер 527, приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Максьом Г.І. було зареєстровано право власності на вказане майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Позивачка вважає, що її право на майно яке було придбано в наслідок проведення аукціону має перевагу перед податковою заставою яка виникла до проведення згаданого аукціону.

Однак, до проведення аукціону власником вказаного Об?єкта незавершеного будівництва було Дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №080859 від 01.12.2005, виданого Гутянською сільською радою.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна 16.05.2018 було зареєстровано обтяження №41124688 - податкова застава - щодо нерухомого майна, яке на дату внесення запису належало боржнику філії «Богородчанська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Обтяжувачем щодо податкової застави об?єкта незавершеного будівництва є ГУ ДФС в Івано-Франківській області (правонаступник - ГУ ДПС в Івано-Франківській області), власник майна: Дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»; підстава для виникнення права власності Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 01.12.2005, виданий Гутянською сільською радою.

У зв?язку з наявністю податкового боргу у ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» контролюючим органом відповідно до норм 88-89 статей ПК України оформлено рішення про опис майна у податкову заставу №8675/10/25-150/4723 від 02.06.2014. Таким чином, право податкової застави, як вид забезпечення зобов?язань за несплату податків виникло значно раніше набуття права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Представник апелянта зазначив, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 Податкового Кодексу.

Згідно ст. 93.4 Податкового кодексу України, у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу, таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання податковим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Позивачкою не було надано відповідних доказів про надходження коштів в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом. Натомість, згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України «Податковий блок» станом на день подання даного відзиву у філії «Івано-Франківське дорожньо-експлуатаційне управління» ДП «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» обліковується податковий борг, кошти від реалізації майна, сплачені переможцем торгів в погашення боргу підприємства не поступали.

Представник апелянта зазначив, що порядок припинення податкової застави чітко врегульований нормами права. Здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди податкового органу тягне за собою передбачену законом відповідальність. Під час дії податкової застави ні власник, ні особи, які вважать себе власниками майна, що перебуває у податковій заставі, без дозволу податкового органу не можуть вчиняти дії щодо цього майна.

Чинним законодавством передбачено виключні підстави припинення податкової застави, а саме визначені підпунктами 93.1.1-93.1.4 пункту 93.1 статті 93 розділу II Податкового Кодексу та у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 розділу ІІ Кодексу з дня отримання податковим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Враховуючи зазначене вище, Головне управління ДПС у м. Івано-Франківську вважає, що правочин який укладено щодо майна яке на день укладення правочину перебувало у податковій заставі є нікчемним.

Правом на подачу відзиву позивачка не скористалась.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ГУ ДПС в м. Івано-Франківську Клебан М.А. підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі.

Представник позивача адвокат Говзан М.М. у судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ГУ ДПС в м. Івано-Франківську та представника позивача Говзана М.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, ухвалюючи рішення про припинення податкової застави об`єкт незавершеного будівництва бази відпочинку, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивачки, стосується майна, яке придбане на електронних торгах, порушує права власника на розпорядження цим майном, дійшов висновку про наявність підстав для припинення податкової застави спірного рухомого майна.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником об`єкта незавершеного будівництва бази відпочинку готовністю 8%, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який вона придбала.

Згідно інформації у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, наявні обтяження на придбане майно, а саме зареєстрованої на підставі рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області податкової застави, зареєстрованої на попереднього власника майна філії «Богородчанська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Підставою для застосування обтяжень майна стало рішення про опис майна у податкову заставу від 02.06.2014 №8675/1025-150/4723, на підставі якого було складено акт опису майна від 25.04.2018.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області із заявами про звільнення з податкової застави придбаного майна, однак листом від 30.03.2023 №287/6/09-19-13-02-06 ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомило, що придбане нею майно знаходиться у податковій заставі відповідно до актів опису рухомого та нерухомого майна, складених на підставі рішення контролюючого органу від 02.06.2014 №8675/1025-150/4723, тому відсутні підстави щодо вилучення з податкової застави вказаного майна.

Предметом спору у цій справі є припинення податкової застави щодо майна, яке реалізовано за результатами проведення електронних торгів.

Згідно з частинами першою, другою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частинами першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом в результаті проведення електронних торгів позивачка ОСОБА_1 як переможець електронних торгів придбала об?єкт незавершеного будівництва бази відпочинку готовністю 8%, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги». Отже, позивачем на електронних торгах було придбано нерухоме майно, яке було реалізовано державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Кошти за придбане майно перераховані стягувачам, згідно зведеного виконавчого провадження, на погашення заборгованості по заробітній платі, оскільки податкова застава зареєстрована 16.05.2018, а арешт нерухомого майна зареєстрований виконавчим органом 26.09.2011, що підтверджується листом Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.07.2023 №120000.

Відділом державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було складено акт про проведені електронні торги від 25.10.2022, що стало підставою для оформлення права власності.

Процедура реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення таких торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Процедура набуття позивачкою права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не оспорена, а отже є дійсною.

Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

У статті 93 ПК України визначено підстави звільнення майна з податкової застави.

Згідно з пунктом 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції надав належну правову оцінку поданим сторонам доказам і правильно встановив, що позивачка є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі через наявність податкового боргу у колишнього власника ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги».

Існуюча податкова застава перешкоджає позивачу розпоряджатися власним майном, а отже порушує його право власності.

Водночас податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як позивач - власник майна, не замінює ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги» у правовідносинах щодо погашення заборгованості зі сплати податків та придбала спірне майно в результаті реалізації майна боржника на електронних торгах.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 464/3242/20, від 24 січня 2024 року у справі № 569/9806/21, від 06 лютого 2024 року у cправі № 914/2901/21, від 11 березня 2024 року у справі № 295/429/23.

Щодо посилання скаржника на статтю 93 Податкового кодексу України, відповідно до якої у контролюючого органу відсутні правові підстави для припинення податкової застави нерухомого майна, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Стаття 93 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (пункти 93.1, 93.2 ст. 93 Податкового кодексу України).

Разом з тим, дані положення Податкового кодексу України встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким позивач не є, тобто дані положення статті 93 Податкового кодексу України на спірні правовідносини не розповсюджуються та застосуванню не підлягають.

Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення суду першої інстанції щодо підстав припинення податкової застави на нерухоме майно придбане позивачкою на електоронних торгах в рамках відповідного виконавчого провадження.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині щодо припинення податкової застави у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення в цій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного Управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду від 05 серпня 2024 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2024 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О.Томин