Справа № 128/2584/22
УХВАЛА

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Віннцького районного суду Віннницької області Шевчук Л.П., отримавши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є.С. про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарової Віолетти Султаналіївни, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарової В.С., про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Судове засідання у справі призначено на 18 жовтня 2024 року.

07.10.2024 представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Тимощуком Є.С. подано до суду заяву про відвід головуючого у справі судді Шевчук Л.П..

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддею вчинено дії, які викликали у сторони відповідача об`єктивні сумніви в безсторонності суду, виходячи з того, що суд систематично сприяє стороні позивача усувати їх процесуальні помилки, що аж ніяк не сприяє розгляду справи судом, встановленим законом. Зокрема, суд ухвалою від 20.09.2024 поновив позивачу процесуальний строк на подачу доказів під час судового розгляду справи по суті, а не під час підготовчого провадження, тим самим порушив принцип змагальності сторін та сприяв стороні позивача усунути допущені процесуальні помилки.

Дії головуючого судді викликають у сторони відповідача сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Ознайомившись з заявою про відвід судді, суд вважає, що заява є необґрунтованою, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частинами другою та третьою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З системного аналізу положень закону убачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

З заяви про відвід судді убачається, що представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тимощук Є.С. в обґрунтування свого відводу, по суті не погоджується і прийнятим судом рішенням від 20.09.2024 щодо задоволення клопотання представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Болманенка О.О. про поновлення строку для подання доказів та про долучення доказів до матеріалів справи та зазначає, що судом не було взято до уваги його заперечення щодо недопустимості доказів.

Твердження представника відповідача щодо систематичного сприяння стороні позивача є надуманим та не відповідає дійсності. Крім того, судом не вирішувалося питання належності та допустимості доказів, їх оцінку суд надасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті спору, про що і було зазначено в ухвалі суду.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Суд вважаю, що зазначені в заяві про відвід обставини є безпідставними, такими, що не можуть вважатися об`єктивно обґрунтованими та не можуть бути підставою для відводу судді. Обґрунтування відводу зводиться до незгоди представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є.С. з процесуальними рішеннями суддіза наслідком розгляду клопотань.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судовий розгляд цивільної справи відкладено на 18.10.2024, а заява про відвід судді надійшла 07.10.2024 та передана судді Шевчук Л.П. 10.10.2024, оскільки суддя Шевчук Л.П. з 07.10.2024 по 10.10.2024 перебувала в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 128/80/20, тобто раніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Оскільки заявлений відвід судді Шевчук Л.П. суд вважає необґрунтованим, заява про відвід судді надійшла до суду раніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, тому подану представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Тимощуком Є.С. заяву про відвід судді слід передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення судді в порядку, визначеному частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заявлений відвід 07.10.2024 представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є.С. головуючому судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Любаві Павлівні визнати необгрунтованим.

Передати заяву про відвід головуючому судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Любаві Павлівні до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук