Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1567/23

Провадження № 2/439/39/24

28 травня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідачів: ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», в яких просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 335 296 (один мільйон триста тридцять п`ять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 41 копійку матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також, просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень 00 копійок страхового відшкодування.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що 04 жовтня 2021 року близько 23 години 04 хвилини на вісімнадцятому кілометрі та п`ятсот п`ятдесят метрів автомобільної дороги «М-09» сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у селі Озерна Озернянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, автомобільний транспортний засіб марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , під керуванням водія: ОСОБА_2 , не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення із напівпричепом «SCHWARZMULLER SPF-3E», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_3 , з вантажним сідловин тягачем марки: «DAF 95 XF 430», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , у результаті чого пасажири автомобільного транспортного засобу марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , зокрема ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Позивачка вказує, що за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 599/1400/23) встановлено вину водія: ОСОБА_2 , який керував автомобільним транспортним засобом марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій: ОСОБА_1 , під час події, яка мала місце 04 жовтня 2021 року близько 23 години 04 хвилини на вісімнадцятому кілометрі та п`ятсот п`ятдесят метрів автомобільної дороги «М-09» сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у селі Озерна Озернянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області. Судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 28 серпня 2023 року.

Позивачка акцентує, що унаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які полягали у масивній травмі правої верхньої кінцівки, ампутації (від членування) на рівні плеча з оголенням плечової кістки до середньої третини від м`яких тканин, розміжчення таких, дефектом (відсутністю) шкірних покривів і частини м`яких тканин, закритий перелом зовнішнього краю правої лопатки, клінічні прояви забиття м`яких тканин правового стегна з вираженим больовим синдромом. У зв`язку із чим вона стана особою з інвалідністю ІІІ групи.

Позивачка звертає увагу, що станом на момент звертання з позовом до суду досліджуваним кримінальним правопорушенням їй було завдано матеріального збитку на загальну суму в розмірі 1 595 296 (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 41 копійка. Такі витрати вона понесла у зв`язку із постійний лікуванням у закладі охорони здоров`я, а також у зв`язку з складним протезуванням втраченої кінцівки.

Позивачка наголошує, що цивільно-правова відповідальність водія: автомобільного транспортного засобу марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АР/1750155. Страховиком заподіювача шкоди є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця». Строк дії договору, починаючи зі 13 листопада 2020 року по 12 листопада 2021 року включно. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.

Позивачка мотивує, що оскільки досліджуваним кримінальним правопорушенням їй було завдано матеріальну шкоду, така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку між протиправними діями відповідача: ОСОБА_2 , то між сторонами виникло недоговірне (деліктне) зобов`язанні з відшкодування шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням. Відтак, така шкода має відшкодовуватися за рахунок заподіювача шкоди: ОСОБА_2 , а також страховика заподіювача шкоди: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», у межах страхового ліміту, на рахунок позивачки.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2023 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на автомобільний транспортний засіб марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , а також на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Львівська область, Турківський район, село Мельничне, кадастровий номер: :03:012:0012.

06 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»: адвоката Хамандяк Віталії Богданівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог до страховика повністю. Свою позицію мотивувала тим, що будь-які матеріальні витрати позивачки не підтверджуються долученими доказами. Відтак, страховик не може визначити реальний розмір матеріального збитку, який зазнала позивачка. Більше того, заподіювачем шкоди: ОСОБА_2 було частково відшкодовано матеріальну шкоду, що унеможливлює належного проведення страховиком розрахунку збитку без відповідних документів. Також, наголосила, що позивачка зверталася зі заявою про здійснення страхового відшкодування вже після моменту звернення з відповідним позовом до суду. Тому у страховика не було реальної можливості визначитися з розміром страхового відшкодування.

Від представника позивачки: адвоката Ковбаси Олега Станіславовича на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивачки проти заперечень сторони відповідача заперечив повністю. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити останні.

Від представника відповідача: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»: адвоката Хамандяк Віталії Богданівни надійшла заява про долучення доказів, в якій представник відповідача просить суд долучити докази, що підтверджують сплату страхового відшкодування відповідачем на рахунок позивачки у розмірі 211 359 (двісті одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 48 копійок. Також, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до страховика в іншій частині з огляду на безпідставність таких.

06 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник: адвокат Ковбаса Олег Станіславович під час судового засідання позовні вимоги підтримали. Наголосили, що шкода, яка завдана позивачці кримінальним правопорушенням, не відшкодована відповідачами у повному обсязі. Страхова виплата, яка здійснена страховиком заподіювача шкоди, проведена не в межах ліміту страхової суми. Відтак, страховик зобов`язаний відшкодувати різницю між страховою виплатою, яка фактично проведена, та розміром страхової суми в межах страхового ліміту. При цьому, відшкодування решти матеріальної шкоди необхідно покласти на ОСОБА_2 як заподіювача шкоди. Окрім цього, сторона позивача просила здійснити розподіл судових витрат за рахунок відповідачів.

Відповідач: ОСОБА_2 під час судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечив частково. Наголосив, що витрати, які понесені стороною позивачки на логістичні послуги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім цього, заперечив щодо розміру судових на професійну правничу допомогу як таких, що не відповідають критеріям дійсності та необхідності. Тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Представник відповідача: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця»: адвокат Хамандяк Віталія Богданівна під час судового засідання проти задоволення позовних вимог заперечила. Наголосила, що страховиком вже було проведено страхову виплату, яка повністю відповідає понесеним матеріальним витратам позивачки від кримінального правопорушення, що підтверджується наданими доказами. Відтак, позовні вимоги до страховика заподіювача шкоди у цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також, наголосила на безпідставності понесення судових витрат на професійну правничу допомогу саме у такому розмірі. Позаяк останні не відповідають критерію дійсності та необхідності.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 04 жовтня 2021 року близько 23 години 04 хвилини на вісімнадцятому кілометрі та п`ятсот п`ятдесят метрів автомобільної дороги «М-09» сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у селі Озерна Озернянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, автомобільний транспортний засіб марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , під керуванням водія: ОСОБА_2 , не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення із напівпричепом «SCHWARZMULLER SPF-3E», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_3 , з вантажним сідловин тягачем марки: «DAF 95 XF 430», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , у результаті чого пасажири автомобільного транспортного засобу марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , зокрема ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується наданими суду на дослідження копіями матеріалів кримінального провадження; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 24 березня 2022 року (а.с. 20, 27-73).

Вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 599/1400/23) встановлено вину водія: ОСОБА_2 , який керував автомобільним транспортним засобом марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій: ОСОБА_1 , під час події, яка мала місце 04 жовтня 2021 року близько 23 години 04 хвилини на вісімнадцятому кілометрі та п`ятсот п`ятдесят метрів автомобільної дороги «М-09» сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у селі Озерна Озернянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області. Судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 28 серпня 2023 року (а.с. 74-77).

Унаслідок вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, останній заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які полягали у масивній травмі правої верхньої кінцівки, ампутації (від членування) на рівні плеча з оголенням плечової кістки до середньої третини від м`яких тканин, розміжчення таких, дефектом (відсутністю) шкірних покривів і частини м`яких тканин, закритий перелом зовнішнього краю правої лопатки, клінічні прояви забиття м`яких тканин правового стегна з вираженим больовим синдромом. У зв`язку із чим ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується висновком експерта за № 66 від 07 лютого 2022 року; висновком експерта за № СЕ-19/120-22/2100-ІТ від 14 березня 2022 року; пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 від 22 березня 2023 року (а.с. 44-63, 110).

Станом на момент звертання з позовом до суду, позивачці: ОСОБА_1 фактично не відшкодовану матеріальну шкоду, яка завдана досліджуваним кримінальним правопорушенням, на загальну суму в розмірі 1 594 996 (один мільйон п`ятсот дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 41 копійка. Такі витрати потерпіла понесла у зв`язку із постійниv лікуванням у закладах охорони здоров`я, логістичними витратами на добирання до таких закладів охорони здоров`я, а також у зв`язку з складним протезуванням втраченої кінцівки, що підтверджується наданими позивачкою суду на дослідження копіями відповідних рахунків та медичної документації потерпілої (а.с. 78-109, 112-162).

Цивільно-правова відповідальність водія: автомобільного транспортного засобу марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АР/1750155. Страховиком є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця». Строк дії договору, починаючи зі 13 листопада 2020 року по 12 листопада 2021 року включно. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, що підтверджується наданою суду на дослідження копією відповідного полісу (а.с. 64).

Станом на момент розгляду досліджуваного цивільного провадження по суті, позивачці (потерпілій): ОСОБА_1 страховиком заподіювача шкоди: Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 211 359 (двісті одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 48 копійок, що підтверджується наданими суду на дослідження копіями документів зі страхової справи (а.с. 221-225).

Мотиви суду.

Щодо виникнення недоговірного (деліктного) зобов`язання.

Законодавчим приписом пункту 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У свою чергу, імперативними положеннями частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом із цим, нормою частини 2 статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Загалом цивільне законодавство України вибудовує до такого типу зобов`язальних недоговірних (деліктних) правовідносин конструкцію цивільно-правової відповідальності, яка становить собою наявність таких обов`язкових умов:протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Як вбачається із доказів у справі, між протиправним діянням ОСОБА_2 , яке полягало у порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило зіткнення з іншим транспортним засобом, та настанням тяжкого тілесного ушкодження пасажира: ОСОБА_1 наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

При цьому, протиправність поведінки ОСОБА_2 встановлена судовим рішенням у кримінальній справі, що із огляду на частину 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню.

Унаслідок заподіяного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_1 , яке полягало у масивній травмі правої верхньої кінцівки, ампутації (відчленування) на рівні плеча з оголенням плечової кістки до середньої третини від м`яких тканин, розміжчення таких, дефектом (відсутністю) шкірних покривів і частини м`яких тканин, закритий перелом зовнішнього краю правої лопатки, клінічні прояви забиття м`яких тканин правового стегна з вираженим больовим синдромом, позивачка вимушено несе витрати на лікування власного здоров`я у загальному розмірі, що становить 1 594 996 (один мільйон п`ятсот дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 41 копійка.

За таких обставин, всебічно та повно встановивши обставини справи на основі достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, суд приходить до переконання, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виникло недоговірне (деліктне) зобов`язання з відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормативними приписами статті 988 Цивільного кодексу України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За нормативним змістом статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Із доказів у справі вбачається, що фактичний розмір шкоди, який заподіяний водієм: ОСОБА_2 , який керував автомобільним транспортним засобом марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , потерпілій: ОСОБА_1 становить 1 594 996 (один мільйон п`ятсот дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 41 копійка.

У свою чергу, автомобільний транспортний засіб марки: «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , був забезпечений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АР/1750155 страховиком: Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця». Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становила 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.

Водночас, Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», під час розгляду справи по суті, було здійснено страхове відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 211 359 (двісті одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 48 копійок.

Отже, зважаючи на те, що фактичний розмір заподіяної шкоди позивачці: ОСОБА_1 перевищує ліміт страхової суми, необхідно стягнути з страховика заподіювача шкоди: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь позивачки різницю між лімітом страхової суми та проведеною страховою виплатою, що становить 48 640 (сорок вісім тисяч шістсот сорок) гривень 52 копійки страхового відшкодування.

Разом із тим, оскільки позивачка (потерпіла) звернулася до страховика заподіювача шкоди й одержала страхове відшкодування, але останнього недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до його повного виконання особою, яка завдала шкоди. Себто, з відповідача (заподіювача шкоди): ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки різницю між фактично завданою та фактично відшкодовую матеріальної шкодою, що становить 1 334 996 (один мільйон триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 41 копійка.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

За правилами частини 1-2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

При цьому, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із доказів у справі, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково в розмірі 1 383 936 (один мільйон триста вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 93 копійки.

Разом із цим, позивачка: ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 части 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У свою чергу, позовні вимоги, які були заявлені до відповідачів: ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» є вимогами майнового характеру та загалом встановлюють ціну позову у розмірі: 1 595 296 (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 41 копійка.

Виходячи із законодавчих приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на норму пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий за подання досліджуваного позову підлягав би сплаті у розмірі одного відсотка від ціни позову, але більше 13 420 (тринадцяти тисяч чотириста двадцяти) гривень.

Окрім цього, судовий за подання заходів забезпечення позову становив 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Тобто за обставин, коли позовні вимоги позивача задоволені у частково, а останній є особою, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо звільнення від сплати судового збору, необхідно здійснити компенсацію понесених судових витрат на рахунок Державного бюджету за рахунок відповідачів, із врахуванням розміру пропорційно задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів: ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви, на рахунок Державного бюджету, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу.

Доказами у справі встановлено, що 16 листопада 2021 року між адвокатом Ковбасою Олегом Станіславовичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги за № 16/11-21 (а.с. 16-19).

Пунктом 1.1. Розділу 1 досліджуваного договору визначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику визначені цим договором юридичні та адвокатські послуги щодо захисту інтересів та надання правової допомоги замовнику, а замовник зобов`язаний оплатити послуги у порядку та строки обумовлені сторонами.

Вартість послуг Виконавця залежить від обсягу та видів наданих послуг, складності робіт, часу необхідного для їх виконання та об`ємів матеріалів, а також можливих негативних ризиків для клієнта. У кожному випадку вартість надання правової допомоги визначається окремо в Додаткових угодах до такого договору та є його невід`ємними частинами (пункт 4.1. Розділу 4 вищевказаного договору).

Пунктом 1 Додатку № 1 від 28 серпня 2023 року до Договору про надання правової допомоги за № 16/11-21 від 16 листопада 2021 року визначено, що сторони погодили виплату гонорару адвокату у фіксованому розмірі, а саме: 94 000 (дев`яносто чотири тисячі) гривень 00 копійок за представництво інтересів замовника як потерпілої у межах кримінального провадження та представництва інтересів замовника як позивача у межах цивільного провадження про відшкодування шкоди (а.с. 164).

Адвокатом Ковбасою Олегом Станіславовичем надано ОСОБА_1 наступні послуги: юридичні та адвокатські послуги в рамках кримінального провадження, розгляду судової справи № 599/1400/23 та судової справи № 439/1567/23), про що суду надано на підтвердження копію акту наданих послуг за № 01 від 28 серпня 2023 року (а.с. 166).

Дійсність понесення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 94 000 (дев`яносто чотири тисячі) гривень підтверджуються рахунком-фактурою за № 01 від 28 серпня 2023 року; квитанцією до прибуткового касового ордера за № 01 від 28 серпня 2023 року (а.с. 163, 165).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України,при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц).

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із доказів у справі, зокрема Договору про надання правової допомоги за № 16/11-21 від 16 листопада 2021 року вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 94 000 (дев`яносто чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У подальшому, до моменту виходу суду до нарадчої кімнати, представником позивача надано суду письмові докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, такі докази подані позивачем до початку виходу суду до нарадчої кімнати, що з огляду на частину 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України повністю відповідає законодавчо встановленому терміну, протягом якого можна подати докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, фактично надана правова допомога у межах такого договору частково не відповідає критеріям дійсності судових витрат у досліджуваному цивільному провадженні. Позаяк така правова допомога адвокатом Ковбасою Олегом Станіславовичем надавалася у межах кількох судових проваджень.

Суд вважає, що до професійної правової допомоги, яка була надана позивачці у межах досліджуваного цивільного провадження, належить: відрядження з метою проведення зустрічі з ОСОБА_2 із метою розроблення варіантів проведення відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_1 ; підготовка та складання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; участь адвоката у судових засіданням у межах цивільного провадження.

На переконання суду, надана професійна допомога представником позивачки: адвокатом Ковбасою Олегом Станіславовичем та понесені витрати позивачкою: ОСОБА_1 у цій частині за надання таких послуг, належать до судових витрат, які у своїй сукупності відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи.

Суд вважає, що фактично понесені судові витрати позивачкою за надану професійну правничу допомогу у досліджуваній цивільній справі становлять: 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

За таких обставин, врахувавши понесення позивачкою витрат на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, а також пропорційне задоволення позовних вимог відповідачів у відповідних частинах, суд вважає, що доцільно відшкодувати позивачці витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом досліджуваного цивільного провадження за рахунок відповідача: ОСОБА_2 у розмірі 13 349 (тринадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 96 копійок, також за рахунок відповідача: Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що відповідатиме вимогам статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 158, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 334 996 (один мільйон триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 41 копійка матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 48 640 (сорок вісім тисяч шістсот сорок) гривень 52 копійки страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 13 349 (тринадцять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 96 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь держави судовий збір у розмірі 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 475 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення позову, які застосовані Бродівським районним судом Львівської області ухвалою від 25 серпня 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 439/1567/23), продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06 червня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», місцезнаходження: Львівська область, місто Львів, вулиця Саксаганського, будинок 5, 0.

Суддя Б.М. Петейчук