Провадження № 22-ц/801/855/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуСправа № 127/27292/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

з участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/27292/22

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медончак Марини Миколаївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2024 року, ухвалене у складі судді Воробйова В. В.

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачка належним чином не виконує умови договору. Не звертає уваги на потреби та стан здоров`я позивачки, не забезпечує медикаментами, необхідною допомогою, не сплачує комунальні платежі, не надає обумовлене договором матеріальне забезпечення.

Життєві обставини якими вона керувалась укладаючи такий договір значно змінилися, а саме погіршився стан її здоров`я і вона потребує стороннього догляду, який не передбачено умовами договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року в задоволені позову відмовлено (т. 3 а.с. 136-142).

В апеляційній скарзі представник правонаступника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 адвокат Медончак Марина Миколаївна просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року скасувати і ухвалити нове яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, та на те, що зазначені в апеляційній скарзі порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року без змін, посилаючись, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Медончак М.М. апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити на підставі доводів викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила суд відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

31 січня 2019 року між ОСОБА_3 (надалі Відчужувач) і ОСОБА_4 (надалі Набувач) в особі її представника на підставі довіреності ОСОБА_5 , було укладено нотаріально посвідчений Договір довічного утримання за умовами якого, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 цілий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,0511 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Взамін чого, ОСОБА_4 зобов`язалась довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є сестрою Відчужувача та зареєстрована і проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах цього Договору.

Згідно із пунктом 11 вказаного Договору довічного утримання від 31 січня 2019 року, ОСОБА_4 Набувач, зобов`язалась довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 Відчужувача, та проживаючу разом з нею ОСОБА_1 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання загалом складається з : а) первинного одноразового платежу в розмірі 50 000 гривень та б) щомісячних платежів у розмірі 1 200 гривень на місяць. Сторони домовилися, що щомісячний платіж буде надаватися Відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу (т. 1 а.с. 10-14).

15 січня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Первісний Набувач) і ОСОБА_2 (Новий Набувач) було укладено нотаріально посвідчений Договір про зміну набувача за договору довічного утримання, який посвідчений ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 31 січня 2019 року, за реєстровим № 66. Цей правочин вчинено за згодою Відчужувача за договором довічного утримання ОСОБА_3 , оформленої на підставі заяви від 15 січня 2020 року. З моменту укладання та нотаріально посвідчення даного договору первісний Набувач ОСОБА_4 , втрачає всі права та обов`язки за договором довічного утримання, а новий Набувач ОСОБА_2 , набуває всі права та обов`язки за договором довічного утримання. Зміст прав та обов`язків, що переходять до нового Набувача ОСОБА_2 визначено у пункті четвертому цього Договору.

За змістом пункту 4.2. (абзаци перший, другий; восьмий та десятий) Договору від 15 січня 2020 року, з моменту укладення цього договору, ОСОБА_2 зобов`язана довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 Відчужувача, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є сестрою Відчужувача, яка зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання загалом складається з а) первинного одноразового платежу у розмірі 50 000 грн., які були сплачені ОСОБА_4 та отримані ОСОБА_3 до підписання договору довічного утримання; б) щомісячних платежів у розмірі 1 200 гривень на місяць. Сторони домовилися, що щомісячний платіж буде надаватися Відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу.

Новий Набувач ОСОБА_2 , відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, зобов`язана щомісячно разом з щомісячним грошовим утриманням або окремо сплачувати комунальні послуги за вказаний у пункті 1 Договору будинок у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг у строк з урахуванням фактичної дати отримання Відчужувачем/Новим Набувачем квитанцій на сплату комунальних послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (Набувачем чи Відчужувачем)

Щомісячне грошове утримання буде виплачуватись Новим Набувачем на користь Відчужувача, починаючи з моменту укладання цього Договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою: АДРЕСА_1 або готівкою на руки під розписку або поштовим переказом на адресу відділення Укрпошти 21010, У випадку зміни способу отримання щомісячного грошового утримання Відчужувач зобов`язаний вчасно (за п`ятнадцять днів до сплати наступного платежу) в письмовій формі повідомити про це Нового Набувача за адресою: АДРЕСА_2 . Сума грошового щомісячного утримання підлягає індексації. Сума індексації нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України та сплачується Новим Набувачем на користь Відчужувача та повинна витрачатись Відчужувачем на цілі задоволення його життєвих потреб. Несвоєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору.

Відчужувач засвідчує, що визначений Сторонами щомісячний платіж є достатнім для матеріального забезпечення Відчужувача для задоволення його життєвих потреб та не потребуватиме подальшого перегляду Сторонами умов договору (т. 1 а.с. 15-16).

У відзиві на позовну заяву про розірвання договору довічного утримання відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що передбачені Договором від 15 січня 2020 року щомісячні платежі вона перераховувала на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , що належав сестрі Відчужувача ОСОБА_1 , за проханням Відчужувача ОСОБА_3 , яка через свій поважний вік вже не виходила за межі двору.

За період з лютого 2020 року по червень 2022 року (включно) відповідачка ОСОБА_2 за Договором від 15 січня 2020 року перерахувала на вказаний рахунок 40 253,78 грн., тобто на 4 253,78 грн. більше від суми яку вона мала б перерахувати, а саме 36 000 грн. (т. 1 а.с. 232-239).

Згідно із судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2021 року у справі № 127/7280/21 провадження № 2-н/127/318/21 за заявою Акціонерного товариства « Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послугу розподілу природного газу в розмірі 2605,41 грн., який набув законної сили 21 травня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства « Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу по АДРЕСА_3 станом на лютий 2021 року в розмірі 2605,41 грн. та 227 грн. судового збору (т. 2 а.с. 47).

20 серпня 2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу № 127/7280/21, виданого 29 липня 2021 року (т. 2 а.с. 48).

15 червня 2021 року виконавчий документ судовий наказ № 127/7280/21 виданий 29 липня 2021 року постановою державного виконавця повернуто стягувачу, у зв`язку з тим, що на момент перевірки майнового стану у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (т. 2 а.с. 49).

За повідомленням РГК Вінницягаз від 17 лютого 2023 року № 21001-Лв-3429-0223, 14 липня 2021 року постачання природного газу до будинку ОСОБА_3 припинялось з технічних причин (т. 1 а.с. 165).

Згідно із Вимогою ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_3 про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 11 449,33 грн. від 11жовтня 2022 року за № 119/4.3.-16940-2022/910093725, їй запропоновано не пізніше 31 жовтня 2022 року сплатити заборгованість на рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (т. 1 а.с. 63).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла у віці 89 років, про що 25 квітня 2023 року складено відповідний актовий запис у Департаменті адміністративних послуг Вінницької міської ради (т. 2 а.с. 144).

Згідно із матеріалами спадкової справи № 9/2023, ОСОБА_1 19 вересня 2023 року подала заяву про прийняття спадщини за заповітом сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. (т. 3 а.с. 81-98).

Якщо позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред`явлено за його життя, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому оспорюваний договір довічного утримання може бути розірвано (постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2018, справа №755/1226/17-ц (провадження №61- 1677св17) та від 30.06.2021, справа №310/5175/15-ц (провадження №61- 6666св20)).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року залучено правонаступника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (т. 3 а.с. 79).

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, який є домовленістю двох або більше сторін, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання є однією із правових форм забезпечення непрацездатних за віком або за станом здоров`я фізичних осіб. Недієздатна особа, відчужуючи квартиру (домоволодіння) передусім має на меті отримання утримання, догляду і інших послуг, яких вона потребує в наслідок недієздатності.

Закон чи договір не ставить в залежність факт належності здійсненого забезпечення утриманням чи доглядом від прийняття виконання таких дій відчужувачем. Відтак зобов`язання за договором довічного утримання вважається належно виконаним з моменту вчинення передбаченої договором дії набувачем. Мотиви неприйняття виконання, як і сам факт такого неприйняття не мають правового значення до вирішення питання про належність виконання набувачем своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 522/3958/19 (провадження № 61-21438св19), від 28 вересня 2020 року у справі № 755/8043/19 (провадження № 61-9943св20).

Так, у справі встановлено, що згідно із Випискою по рахунку ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) за період з 01 січня 2020 року до 05 квітня 2023 року мали місце факти зарахування переказу на карту НОМЕР_1 в яких не вказано призначення платежу, а саме: 07 квітня 2020 року у сумі 1 200 грн.; 09 серпня 2020 року у сумі 1 300 грн.; 08 вересня 2020 року у сумі 1 700 грн.; 08 жовтня 2020 року 1 500 грн.; 07 листопада 2020 року у сумі 1 300 грн.; 04 грудня 2020 року у сумі 1 300 грн.; 07 січня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 07 лютого 2021 року у сумі 1 200 грн.; 05 березня 2020 року у сумі 1 200 грн.; 23 березня 2021 року у сумі 455 грн.; 08 квітня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 09 травня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 07 липня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 10 серпня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 06 вересня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 09 листопада 2021 року у сумі 1 200 грн.; 06 грудня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 04 січня 2022 року у сумі 1 200 грн.; 04 лютого 2022 року у суму 1 300 грн.; 01 березня 2022 року у сумі 1 300 грн.; 06 квітня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 06 травня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 06 червня 2022 року у сумі 1 500 грн.; ( у липні 2022 року такий переказ не здійснювався); 09 серпня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 01 вересня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 08 грудня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 08 січня 2023 року у сумі 1 500 грн.; 08 лютого 2023 року у сумі 1 500 грн.; 08 березня 2023 року у сумі 1 500 грн. (т. 2 а.с. 122-132).

Таким чином, на картковий/банківський рахунок ОСОБА_1 за 2020 рік було зараховано переказів на загальну суму 8 300грн., за 2021 рік було зараховано переказів на загальну суму 13 355 грн., за 2022 рік було зараховано переказів на загальну суму 12 800 грн.

У відзиві на позовну заяву про розірвання договору довічного утримання від 22 лютого 2023 року відповідачка ОСОБА_2 зазначала, що через поважний вік позивачки ОСОБА_3 та на її прохання вона як Новий Набувач, сумлінно перераховувала щомісячне грошове забезпечення на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить сестрі позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно до Виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC 0 від 14 листопада 2019 року за період 01.01.2020-14.06.2022 (т.1 а.с. 11-37) наданою позивачкою, вона, як Новий Набувач сумлінно здійснювала щомісячні платежі на вказаний картковий банківський рахунок НОМЕР_1 .

Зокрема, такі платежі нею були здійснені: 08 лютого 2020 року у сумі 1 206,03 грн.; 06 березня 2020 року у сумі 1 206,03 грн.; 07 квітня 2020 року у сумі 1 200 грн.; 10 квітня 2020 року у сумі 1 105,53 грн.; 08 травня 2020 року у сумі 1 507,54 грн.; 11 червня 2020 року у сумі 1 507,54 грн.; 07 липня 2020 року у сумі 1 507,54 грн.; 09 серпня 2020 року у сумі 1 300 грн.; 08 вересня 2020 року у сумі 1 700 грн.; 08 жовтня 2020 року 1 500 грн.; 07 листопада у сумі 1 300 грн.; 04 грудня 2020 року у сумі 1 300 грн. (всього за 2021 рік 16 340,21 грн); 07 січня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 07 лютого 2021 року у сумі 1 200 грн.; 05 березня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 08 квітня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 09 травня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 08 червня 2021 року у сумі 1 507,54 грн.; 07 липня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 10 серпня 2021 року у сумі 1 500 грн.; 06 вересня 2021 року у сумі 1 200 грн.; 28 вересня 2021 року у сумі 1 206,03 грн.; 09 листопада 2021 року у сумі 1 200 грн.; 06 грудня 2021 року у сумі 1 200 грн. (всього за 2021 рік 15 613, 57 грн); 04 січня 2022 року у сумі 1 200 грн.; 04 лютого 2022 року у сумі 1 300 грн.; 01 березня 2022 року у сумі 1 300 грн.; 06 квітня 2022 року 1 500 грн.; 06 травня 2022 року у сумі 1 500 грн.; 06 червня 2022 року у сумі 1 500 грн. (всього за 6 місяців 2022 року 8 300 грн.) (т. 1 а.с. 235-236).

Детальний аналіз фінансових операцій по банківській картці № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по грудень 2022 року дає підстави дійти висновку, що зарахування переказів відповідних сум на банківську картку № НОМЕР_1 , які мали місце у вказані відповідачкою ОСОБА_2 дати, у розділі «Деталі операції» не містять інформації, як то підстав перерахування цих платежів так і їх цільового призначення.

Операції, які були здійснені по банківській картці № НОМЕР_1 , - 08 лютого 2020 року на суму 1 206,03 грн.; 06 березня 2020 року на суму 1 206,03 грн.; 10 квітня 2020 року на суму 1 105,53 грн.; 08 травня 2020 року на суму 1 507,54 грн.; 11 червня 2020 року на суму 1 507,54 грн.; 07 липня 2020 року на суму 1 507,54 грн.; 08 червня 2021 року на суму 1 507,54 грн.; 28 вересня 2021 на суму 1 206,03 грн. взагалі є такими, що пов`язані із видачою готівки та поповненням картки готівкою.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що поповнення картки третьою особою можливе лише на підставі довіреності на рахунок.

За змістом абзацу першого та 11 пункту 4.2. Договору від 15 січня 2020 року, з моменту укладення цього договору, ОСОБА_2 зобов`язана довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 Відчужувача, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є сестрою Відчужувача, яка зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання загалом складається з а) первинного одноразового платежу у розмірі 50 000 грн., які були сплачені ОСОБА_4 та отримані ОСОБА_3 до підписання договору довічного утримання; б) щомісячних платежів у розмірі 1 200 гривень на місяць. Сторони домовилися, що щомісячний платіж буде надаватися Відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу.

При надходженні грошового переказу на поштове відділення за місцем проживання або на картковий/банківський рахунок або готівкою під розписку Відчужувачу коштів, зобов`язання Нового Набувача за цим Договором за відповідний місяць вважаються виконаними в повному обсязі належим чином (т. 1 а.с. 15-16).

Суд першої інстанції не врахував, що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відповідачка ОСОБА_2 , перераховуючи кошти на банківський рахунок ОСОБА_1 , достеменно знала, що між ними відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок), а тому її поведінка була суперечливою (тобто, відповідачка вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків).

Належних і допустимих доказів щодо зміни умов Договору від 15 січня 2020 року в частині виконання зобов`язань, а саме «що щомісячний платіж буде надаватися Відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу» суду не надала.

За відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь Відчужувача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини Відчужувача з Набувачем за договором довічного утримання фактично не є рівними.

Для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачами умов договору. Вина, тобто підстави з яких набувачі неналежним чином виконували умови вказаного договору значення не має (постанова КЦС ВС від 30 червня 2021 року у справі №310/5175/15-ц провадження № 61-6666св20).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка ОСОБА_3 посилалась на те, що умови договору довічного утримання направлені лише на користь набувача та не в повній мірі відповідають меті його укладення. Визначення в Договорі розміру грошового утримання її як Відчужувача та її сестри ОСОБА_1 у сумі 1 200 гривень на місяць вважає недостатнім для повного грошового забезпечення їх потреб, крім іншого, і на догляд, який умовами Договору не передбачено, якого вона потребує за віком та станом здоров`я.

20 вересня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Вінницької міської ради із заявою про надання соціальних послуг догляду вдома, за результатами розгляду якої їй було надано відповідь від 21 вересня 2022 року за № 693 про те, що соціальні послуги не надаються громадянам з якими укладено договір довічного утримання (догляду) відповідно до діючого законодавства (т. 1 а.с. 38).

28 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку, відправила на адресу ОСОБА_2 письмову Пропозицію про розірвання Договору довічного утримання від 31 січня 2019 року та Договору від 15 січня 2020 року через неналежне виконання ОСОБА_2 договірних зобов`язань (т. 1 а.с. 143-145).

Згідно із висновком викладеним в Акті обстеження житлово-побутових умов складеним 15 лютого 2023 року комісією в складі голови мікрорайону «Корея» міста Вінниці Ковальської Ольги Всеволодівни, секретаря мікрорайону «Корея» міста Вінниці Голуб Людмили Владиславівни, членів комітету мікрорайону «Корея» міста Вінниці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пенсіонери ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають в незадовільному антисанітарному стані, житлові та підсобні приміщення потребують ремонту, крім того власниця будинку та її сестра мають вигляд виснажених людей (т. 1 а.с. 146-147).

Зі встановлених апеляційним судом фактичних обставин справи, які мають значення для її вирішення, убачається, що після укладення договору довічного утримання суттєво змінилися життєві обставини позивачки ОСОБА_3 , якими вона керувалась укладаючи такий договір, а саме погіршився стан здоров`я внаслідок вікових змін й вона потребувала постійного стороннього догляду через безпорадний стан, які вона не могла передбачити, а відповідачка ОСОБА_2 не погодилась на розірвання договору довічного утримання в позасудовому порядку.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки виконання договору довічного утримання на попередніх умовах було б неприйнятним для позивачки та порушувало співвідношення майнових інтересів сторін та позбавило б позивачку можливості отримувати постійний догляд за отримане грошове утримання, яке було у значній мірі недостатнім для її потреб з урахуванням віку і стану здоров`я.

З урахуванням наведеного, доводи відповідачки щодо належного виконання нею договору довічного утримання, та відсутності підстав для його розірвання є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Платіжні документи про придбання продуктів харчування та медичних препаратів, на які посилається відповідачка, не свідчать про передання вказаних товарів позивачці.

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року в справі № 644/1566/19 (провадження № 61-5955св21) зазначено, що "відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач".

Посилання позивачки на обов`язок відповідачки, як нового власника, утримувати будинок та оплачувати комунальні послуги є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на інших правовідносинах та за відсутності несприятливих наслідків для позивача, пов`язаних з можливістю проживання у спірному будинку, невиконання або неналежне виконання відповідачем такого обов`язку, утворення заборгованості з оплати послуг електро-, газопостачання саме собою не може бути підставою для розірвання договору довічного утримання (догляду). (постанова КЦС ВС від 28 жовтня 2019 року у справі № 536/2258/17 (провадження №61-745св19).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року 2019 року ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому підлягаю скасуванню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 367; 374; 376; 381; 382; 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Медончак Марини Миколаївни задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 31 січня 2019 року укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. 31 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 66, та Договір про зміну набувача за договором довічного утримання від 15 січня 2020 року укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. 15 січня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 37, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун