Провадження № 2/761/6352/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді : Пономаренко Н.В.

за участю секретаря : Яцишина А.О.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

у травні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в загальному розмірі 2267340,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 липня 2021 року відповідач ОСОБА_3 уклав з позивачем договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 845 370,00 гривень еквівалент 31 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики, зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 07 січня 2022 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач додатково склав ОСОБА_3 розписку про отримання сумі 845 370,00 гривень, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України. Місцем виконання зобов`язань за договорами позики є місто Київ. Строк повернення боргу за договорами позики закінчився більше року тому. Відповідач свої зобов`язання у зазначений строк не виконав, станом на 1.05.2023 року загальна суми боргу 62 000,00 доларів США, що і змусило його звернутись до суду з відповідною позовною заявою. За період з моменту виникнення заборгованості до дня звернення до суду з цією позовною заявою грошові кошти від відповідача позивачу за Договорами позики не надходили.

У позовній заяві вказано, що всі подальші звернення позивача до відповідача про наявність порушень умов Договору, відповідачем було проігнороване, на телефонні дзвінки позивача відповідач не реагує, зустрічі уникає. Таким чином, позивач і донині не отримав належних з відповідача грошових коштів. Така бездіяльність відповідача, а по суті одностороння не чим не обумовлена відмова від виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми боргу за договором позики, на думку позивача, є протиправною та зумовила звернення до суду з даним позовом, який позивач просить задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційною скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, окрім того не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Вимогами ч.1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2021 року відповідач ОСОБА_3 уклав з позивачем ОСОБА_2 договір безпроцентної позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 845 370,00 гривень еквівалент 31 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики, зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 07 січня 2022 року, оригінал якого досліджено судом в судовому засіданні (надалі - Договір позики) (а.с. 5-6).

Відповідно до п.1 Договору позики позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв у власність валютні цінності у розмірі 31 000,00 доларів США, еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики становить 845 370,00 грн. зі строком повного погашення боргу не пізніше 07 січня 2022 року у місті Києві, за попередньою домовленістю сторін. Сторони домовились, що ця позика дорівнюється еквіваленту грошового зобов`язання в національній валюті України. Сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається одноосібно позикодавцем на день платежу згідно комерційного курсу долара в обмінниках Київа. Ця позика є безвідсотковою.

Згідно п. 2 Договору позики, позичальник свідчить, що отримав від позикодавця повністю, ще до підписання договору. Грошові кошти, вказані у п. 1 Договору є власністю позикодавця та не є залученими позикодавцем від фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 3-4 Договору позики, позика надається позичальнику для особистих цілей, не для потреб сім`ї. Договір повинен бути виконано умісті Київ, за попередньою домовленістю Сторін. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю гроші, у сумі, визначеній в пункті 1 Договору - не пізніше 07 січня 2022 року.

Пунктом 5 Договору позики визначено, що у випадку порушення позичальником умов Договору, позичальник зобов`язаний достроково виконати усі свої зобов`язання перед позикодавцем за Договором в одноденний строк з моменту порушення позичальником умов Договору. Підтвердження виконання позичальником своїх зобов`язати за Договором - є розписка складена позикодавцем. Договір вважає виконаним позичальником лише після отримання ним від позикодавця відповідної розписки.

Судом встановлено, що на підтвердження укладення договору позики відповідач ОСОБА_3 додатково склав розписку від 07.07.2021 в які зазначено, що ОСОБА_3 10:15 год. 07 липня 2021 року в місті Києві отримав у власність валютні цінності у розмірі 31 000,00 доларів США, еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики становить 845 370,00 грн., які він отримав від ОСОБА_2 . Вказану суму грошових коштів зобов`язується повернути у строк, зазначений у договорі позики від 07 липня 2021 року, а саме не пізніше 07 січня 2022 року, яка написана власноруч ОСОБА_3 від 07.11.2022 року, оригінал розписки досліджено судом в судовому засіданні (а.с. 11).

Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі в сумі 31 000,00 доларів США, еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики становить 845 370,00 грн., що підтверджується Договором позики та розпискою від 07.07.2021, згідно з якими ОСОБА_4 вказав, що отримав від ОСОБА_2 у борг власність валютні цінності у розмірі 31 000,00 доларів США, еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики становить 845 370,00 грн., які він отримав від ОСОБА_2 . Вказану суму грошових коштів зобов`язується повернути у строк, зазначений у договорі позики від 07 липня 2021 року, а саме не пізніше 07 січня 2022 року, доказів, що відповідач у встановлений строк виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики, матеріали справи не містять.

У своїй постанові від 05 вересня 2018 року у справі №756/8630/14- ц Верховний Суд зазначив, що ЦК України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це вже є доказом факту отримання грошових коштів, тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про сурогати або замінники письмової форми правочину, які свідчать про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження, яке складено окремо чи міститься в тексті договору, про завершену дію щодо передання коштів позичальнику не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення.

В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

При цьому, відповідно до п.9.3 договору позики передбачено відповідальність боржника за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором позики у вигляді сплати штрафу у розмірі сто відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, оскільки зобов`язання щодо повернення боргу у повному обсязі відповідачем ОСОБА_3 не виконано, сума боргу, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на дату звернення до суду складає 2 267 340,00 грн. еквівалент 62 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ - 36,57 грн. за 1 долар США, яка складається із суми боргу - 1 133 670,00 грн. гривень еквівалент 31 000,00 доларів США та 1 133 670,00 гривень еквівалент 31 000,00 доларів США - сума штрафу, відповідно до п. 9.3. договору позики.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики, , щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимога про стягнення на його користь з відповідача суму боргу за договором безпроцентної позики від 07.07.2021 в розмірі: 1133670,00 грн. - суми позики та 1133670,00 грн. - штрафу, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 13420,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 134, 137, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-289, 352, 354, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором безпроцентної позики від 07.07.2021 в розмірі: 1133670,00 грн. - суми позики та 1133670,00 грн. - штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 13420,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено: 11.10.2024.

Суддя: