Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/65/24
Провадження № 2/528/163/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2024 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення технічної фіксації судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Чумарний А.І. звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею - 27,3 кв. м), «Б» - літньої кухні; «В» - сараю; «Г» - погреба; «Д» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 пробойного колодязю; №3 - зливної ями.

Позов обгрунтовано наступним, відповідно до виписки з погосподарських книг по Слободо-Петрівській сільській раді від 01.11.2023 року № 18.2-03/63 за період з 1991 по 1995 роки, в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав голова домогосподарства, батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина голови домогосподарства, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син голови домогосподарства, рідний брат позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживали та були зареєстровані станом на 15.04.1991 року дві особи, які не менше трьох років до 15.04.1991 року приймали участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратили право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Оржиця Гребінківського району Полтавської області ОСОБА_3 помер. На час смерті ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 . За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_3 дружина спадкодавця ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті.

Таким чином, частка ОСОБА_4 у житловому будинку після прийняття спадщини після смерті її чоловіка збільшилася до однієї цілої частини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла. На час смерті ОСОБА_4 мала у власності вищевказаний житловий будинок. За час свого життя ОСОБА_4 на вищевказаний будинок заповіту не склала.

З метою переоформлення спадщини, позивач, як спадкоємець за законом після смерті своєї матері, звернулася до Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок нотаріус їй відмовив. Свої дії мотивував тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 є її онук ОСОБА_2 .

Оскільки нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, представник позивача звернувся за захистом порушеного, невизнаного права позивача з даним позовом до суду.

30 січня 2024 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.29,30).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання з викликом сторін на 21.02.2024 року о 09-00 год. Витребувано у Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та інформацію про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), за наявності надати її копію. (а.с.31-33).

14.02.2024 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М., надійшла копія спадкової справи відкрита після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Інформацію про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), не надана. (а.с.38-78).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2024 року витребувано у Лубенській державній нотаріальній конторі (місцезнаходження: 37500, Полтавська область, м. Лубни, Площа Вокзальна, 7) інформацію про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). При наявності спадкової справи надати її належним чином завірену копію.

04.03.2024 року на виконання ухвали суду від 21.02.2024 року від Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На 29.03.2024 року о 10-00 год. (а.с.102,103).

29.03.2024 року у судове засідання позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. (а.с.105).

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явивсь, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи містяться заяви відповідача про визнання позову. Крім того, просить розгляд справи провести у його відсутність. (а.с.77).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_6 батьками, якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 06.06.1963 року, актовий запис №8. (а.с.10).

06 квітня 1985 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 06.04.1985 року, видане Слободо-Петрівською с/р, Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №2. Прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_10 . (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Оржиця, Гребінківського району, Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Слободо-Петрівською с/р, Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №14 від 21.05.2012 року. (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Оржиця, Гребінківського району, Полтавської області померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №46 від 16.02.2021 року. (а.с.13 зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що за життя мати позивача ОСОБА_4 склала заповіт на користь свого онука сина позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яким заповіла йому належну їй на підставі рішення суду від 05.08.2013 року серійний номер 528/1097/13-ц, земельну частку (пай) з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 08, розміром 5,0599 га, яку він успадкував, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом НРС 235424 від 25.01.2022 року, видане приватни нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенком І.М., спадкова справа №69/2021, зареєстровано в реєстрі за №66. (а.с.14,15,63).

Відповідно до виписки з погосподарських книг по Слободо-Петрівській сільській раді від 01.11.2023 року № 18.2-03/63 за період з 1991 по 1995 роки, в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав голова домогосподарства, батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина голови домогосподарства, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син голови домогосподарства, рідний брат позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За період з 1996 по 2005 роки, в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають: голова домогосподарства, батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина голови домогосподарства, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син голови домогосподарства, рідний брат позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За період з 2006 по 2012 роки, в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , що розташоване по АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають: голова домогосподарства, батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ); дружина голови домогосподарства, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За період 2012 2023 в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_8 , що розташоване по АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають: голова домогосподарства, голова домогосподарства, мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). В подальшому по даному домоволодінню ніхто не зареєстрований. (а.с.16,16 зворот).

Відповідно до довідки від 31.10.2023 року №18.2-10/219-1, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області, проте що домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 , належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 . (а.с.17).

04.03.2024 року на виконання ухвали суду від 21.02.2024 року від Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), подала його дружина ОСОБА_4 . (а.с.85-92).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 06.11.2023 року проведено технічну інвентаризацію, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею - 27,3 кв. м), «Б» - літньої кухні; «В» - сараю; «Г» - погреба; «Д» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 пробойного колодязю; №3 - зливної ями. Проведено незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна, ринкова вартість об`єкту оцінки становить 44 849 грн. (а.с. 18-20, 22-24).

Згідно інформаційної довідки, виготовленої ФОП ОСОБА_12 від 03.11.2023 року № 4535, що за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається: :з «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею - 27,3 кв. м), «Б» - літньої кухні; «В» - сараю; «Г» - погреба; «Д» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 пробойного колодязю; №3 - зливної ями. Право власності на житловий будинок не зареєстроване. Всі будівлі побудовані до 05.08.1992 року (а.с.21).

Згідно довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 06.11.2023 року №1831, станом на 29.12.2012 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано. (а.с.21).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №/02-31 від 22.01.2024 року, яка видана, приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М., вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , заведена в приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. за №69/2021 рік, відповідно до матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подали дочка ОСОБА_1 згідно закону та онук ОСОБА_2 згідно заповіту, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї невідомо. Так як спадкоємець ОСОБА_1 не пред`явила оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності зокрема на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, відмовлено. (а.с.25,25 зворот).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки від 31.10.2023 року №18.2-10/219-1, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області, проте що домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 , належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 . (а.с.17).

Із матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) вбачається, що заяву про прийняття спадщини за законом після його смерті подала його дружина ОСОБА_4 . (а.с.85-92).

Згідно інформаційної довідки, виготовленої ФОП ОСОБА_12 від 03.11.2023 року № 4535, що за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається: :з «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею - 27,3 кв. м), «Б» - літньої кухні; «В» - сараю; «Г» - погреба; «Д» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 пробойного колодязю; №3 - зливної ями. Право власності на житловий будинок не зареєстроване. Всі будівлі побудовані до 05.08.1992 року (а.с.21).

Вищеназвана будівля за змістом ст. 381 ЦК України є садибою, тобто комплексом житлових, господарських, гаражних, паркових та інших будівель, які становлять єдину господарсько-архітектурну цілісність.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків:

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17.

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», а до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №/02-31 від 22.01.2024 року, яка видана, приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у позивача існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею - 27,3 кв. м), «Б» - літньої кухні; «В» - сараю; «Г» - погреба; «Д» - вбиральні; №1 огорожі; № 2 пробойного колодязю; №3 - зливної ями.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 08.04.2024 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ,, (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , (місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ).

Повний текст рішення складено 01.04.2024.

Суддя М. О. Вітківський