Справа № 487/109/24
Провадження № 2-о/487/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді: Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: Богатої І.В., заявника: ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Луконіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку окремого провадження у залі суду в м.Миколаєві, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Миколаївська міська рада, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 представник заявника адвокат Луконіна Н.В., звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з заявою, якою просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2016 року та по день смерті ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивувала тим, що у 2016 році ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_2 , який на той час не мав постійного місця проживання у м.Миколаєві та перебував на обліку в Миколаївському обласному центрі обліку бездомних громадян. Між ними виникли почуття та, у цьому ж році, вони стали спільно проживати у належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_2 був інвалідом 2 групи, заявниця допомогла йому отримати кімнату у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , де він і був зареєстрований,однак фактично жодного дня не проживав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 створили сім`ю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Несли спільні витрати з утримання квартири в якій проживали, здійснювали поточні ремонти житла.

Рішення про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкладали через життєві обставини, однак розуміли, що і так фактично створили сім`ю.

Заявниця також налагодила добрі стосунки з сином ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який хоч і проживав у іншому місті, однак, не маючи власної, батькову нову сім`ю сприймав як рідну, часто гостював у них та приїздив на родинні свята.

Після загибелі ОСОБА_3 , саме заявниця займалася організацією його поховання та оформленням належних після його смерті виплат, оскільки у ОСОБА_2 значно погіршився стан здоров`я, через сліпоту та інші супутні захворювання.

16.08.2023 ОСОБА_2 помер, його похованням займалася заявниця, яка і понесла усі пов`язані з цим, матеріальні витрати.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на користування кімнатою у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 та право на отримання виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, після загибелі сина ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, в розмірі 15 000 0000 грн., частину з яких, в установленому законом порядку ОСОБА_2 отримав за життя, а решту мав отримати протягом наступних 40 місяців відповідно до Наказу МО України від 25.01.2023 №45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців ЗС України в період дії воєнного стану».

З метою оформлення своїх спадкових прав, після смерті чоловіка, ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса, та отримала письмове роз`яснення, про відсутність правових підстав, для видачі свідоцтва про право на спадщину, по причині відсутності документального підтвердження її права на спадкування, а саме факту перебування у зареєстрованому шлюбі з померлим та рекомендацію звернутися до суду.

Таким чином, для належної реалізації спадкових прав, після смерті ОСОБА_2 , заявниці необхідно встановити факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження.

19.02.2024, представник Миколаївської міської ради надала до суду письмові пояснення, за якими у задоволенні заяви ОСОБА_1 просила відмовити, посилаючись на те, що заявницею не надано належних та допустимих доказів, сукупність яких могла б підтвердити факт її дійсного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 21.03.2024 до участі у справі у якості заінтересованих осіб було залучено Виконавчий комітет Миколаївської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22.04.2024, представник ІНФОРМАЦІЯ_5 надав до суду письмові пояснення, за якими у задоволенні заяви ОСОБА_1 просив відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на те, що заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту її проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Підтвердила фактичні обставини викладені у заяві.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Луконіна Н.В. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

До судового засідання представники заінтересованих осіб Миколаївської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явилися. Надали заяви, за якими розгляд справи просили провести за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Виконкому миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так у постанові від 13.10.2022 року у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Під час розгляду справи по суті, наявність спору не встановлено, таким чином, вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду у порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 17.08.2023).

З 12.11.2018 та по момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( Повторне Свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 22.09.2022)

ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , при виконання обов`язків військової служби (Свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 28.09.2022).

10.03.2023 МО України, відповідно до положень ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 було прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у сумі 15 000 000 грн.

02.04.2024 Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ященко К.М. за заявою ОСОБА_1 , заведено спадкову справу №4/2024, після смерті ОСОБА_2 .

Звернувшись до суду з даною заявою ОСОБА_1 посилалась на те, що від встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, залежить виникнення у неї права на спадщину, до складу якої увійшли право користування кімнатою у гуртожитку та право на отримання виплати одноразової грошової допомоги, за загиблого військовослужбовця.

Надаючи оцінку твердженням заявниці та наданим та дослідженим доказам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Як зазначено у Постанові ВП Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

За приписами ч.3 ст.293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України).

Так на підтвердження заявленої вимоги ОСОБА_1 було надано наступні письмові докази:

Акт, складений мешканцями будинку АДРЕСА_5 та посвідчений ОСББ «Вектор», за змістом якого, ОСОБА_2 проживав спільно з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_6 вказаного будинку з 2016 року та по день смерті 16.08.2023.

Виписку з медичної карти №1430, щодо проходження ОСОБА_2 стаціонарного лікування у КНП «Обласній офтальмологічній лікарні» у період з 26.05.2020 по 05.06.2020.

Виписку з медичної карти №1658, щодо проходження ОСОБА_2 стаціонарного лікування у КНП «Обласній офтальмологічній лікарні» у період з 09.06.2023 по 19.06.2023.

Копії електронних направлень ОСОБА_2 на консультації до профільних лікарів за 27.10.2021, 05.06.2023, 29.06.2024.

Копії особистих документів ОСОБА_2 (паспорт, пенсійне посвідчення, посвідчення, що підтверджує право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померли) ветеранів війни від 09.01.2023; посвідчення про взяття на облік у Миколаївському обласному центрі обліку бездомних громадян, як особи яка не має постійного місця проживання на період з 07.07.2016 по 07.07.2017; довідку до Акту огляду МСЕК, про встановлення 2 групи інвалідності від 14.06.2022).

Копії особистих документів ОСОБА_3 (Військовий квиток НОМЕР_4 ; Картка криворіжця №157336336)

Довідку про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України №1164, видану 09.12.2022 ВЧ НОМЕР_5 .

Копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та копію сповіщення сім`ї про загибель ОСОБА_3 №172.

Копії документів по здійсненню поховання ОСОБА_9 та документів, що підтверджують понесені витрати на ритуальні послуги.

Копію Свідоцтва про поховання ОСОБА_3 , виданого КП ММР «Миколаївська ритуальна служба та копію заяви ОСОБА_1 від 21.08.2023 до Міського голови, щодо надання роз`яснення з порядку здійснення облаштування місця поховання ОСОБА_3 ..

Окрім того, судом було заслухано покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є близькими подругами заявниці. А також, онука заявниці ОСОБА_8 та його цивільну дружину ОСОБА_7 ..

У показах свідки зазначали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2016 року проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_10 вказала, що їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно під час курортного сезону працювали на базах відпочинку, з метою заробити гроші на операцію ОСОБА_2 . Також вказала, що під час перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 постійно відвідувала та піклувалася про нього.

У своїх показах усі свідки зазначали, що відвідували спільні сімейні свята, у яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приймали участь як чоловік та дружина.

Свідкок ОСОБА_8 вказав, що разом з ОСОБА_2 їздив до м.Дніпра після загибелі його сина, для участі у впізнанні тіла. Разом з тим, свідок не зміг назвати ім`я загиблого сина ОСОБА_2 .

Також як свідок ОСОБА_8 та і свідок ОСОБА_7 при дачі пояснень, не змогли назвати прізвище ім`я та по батькові померлого, називали його "дідусем".

Як було зазначено вище, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу потрібно врахувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки факт спільного проживання сам по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між чоловіком та жінкою склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, таким чином, питання про належність та допустимість наданих доказів, суд надає при їх безпосередній оцінці, за своїм внутрішнім переконанням.

Так належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання спільного майна, наявності між ними подружніх взаємних првав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між ними відносин, притаманних подружжю.

Для встановлення зазначеного факту до уваги мають бути взяті: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківських рахунків, депозитні договори, т.п.)

Провівши судовий розгляд справи, та надавши оцінку наданим заявницею та дослідженим доказам, суд приходить до стійкого переконання, що ОСОБА_1 не доведено факт її спільного проживання з ОСОБА_9 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 2016 року по 16.08.2023.

Так наявність у заявниці особистих документів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , медичних документів ОСОБА_2 ,, копії яких наявні у матеріалах справи; твердження свідків про те, що ОСОБА_1 піклувалася та дбала про здоров`я ОСОБА_2 , відвідуючи його у лікарнях; як і факт здійснення заявницею поховання ОСОБА_2 , не є достатніми та належними доказами на підтвердження факту їх спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Вказані докази можуть лише свідчити про характер близьких особистих взаємовідносин між ними, дбайливе ставлення один до одного, добровільну підтримку, вшанування пам`яті померлого.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою, про що зазначено у Акті від 23.09.2023, не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що померлий ОСОБА_2 , зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_4 , 12.11.2018 року, тоб-то у той період, коли за твердженням заявниці, вони проживали спільно, саме як чоловік та дружина та мали стійкі відносини притаманні подружжю.

Інших доказів на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а саме ведення спільного побуту, наявність спільного бюджету та взаємних права та обов`язків, у період з 2016 року по день його смерті, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, лише на показах свідків, за відсутності достатньої сукупності інших доказів, не може бути встановлено факт спільного проживання заявниці з померлим ОСОБА_2 , однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Окремо суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 , однак заявницею не надано Постанову нотаріуса про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, як на підтвердження неможливості реалізувати свої права як спадкоємця, після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259,293 ,315,319, 352, 354 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Миколаївська міська рада, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його винесення.

Заявники: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Заінтересовані особи: Миколаївська міська рада, , місце знаходження м.Миколаїв вул. Адміральська, 20, , місце знаходження вул.Адміральська, 20 м.Миколаїв.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження АДРЕСА_7 .

Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, , мцсце знаходження м.Миколаїв вул.Адміральська, 20.

Головуючий суддя І.О.Притуляк