Провадження № 2/947/4819/24
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу,
30 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №97.12-838 від 30 грудня 1997 року, укладеного на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дійсним.
Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки ОСОБА_4 купила у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладання та посвідчення на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості договору купівлі-продажу №97.12-838 від 30.12.1997 року. 08 січня 1998 року мати позивачки ОСОБА_4 зареєструвала право власності на вищенаведену квартиру в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості». В подальшому вона оформила на себе усі особові рахунки зі сплати комунальних послуг до вищенаведеної квартири та зареєструвала своє місце проживання у цій квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрації. В 1997 році позивачка уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». На цей час вулиця «25 Чапаївської дивізії» перейменована на вулицю «Інглезі» відповідно до Розпорядженням голови Одеської обласної ради від 21.05.2016 р. № 303/А-2016.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Оленою Вікторівною за заявою позивачки була відкрита спадкова справа за №37/2023 після смерті ОСОБА_4 . 13.06.2024 року нотаріус роз`яснила позивачці про те, що договір купівлі - продажу, за яким її мама купила квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам законодавства України, оскільки від імені продавця діяв його представник на підставі довіреності, а не брокер, як було передбачено Законом України «Про товарну біржу». У зв`язку з цим, нотаріус рекомендував позивачці звернутись до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На теперішній час виникла необхідність звернення до суду з даним позовом для реалізації позивачем своїх правомочностей власника квартири.
Ухвалою судді від 05.08.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
01.10.2024 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі та розгляд заяви про витребування доказів.
15.10.2024 року до канцелярії суду на виконання ухвали суду від 01.10.2024 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №37/2023, заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
17.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.
Згідно відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області неможливо надати дані про місце реєстрації ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо дати народження або даних паспорту особи.
Відповідач повідомлялася за допомогою оголошення, розміщеного на офіційному веб-порталі суду, з опублікуванням якого, відповідач, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином.
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Оскільки ОСОБА_3 особисто не повідомив суд про адресу місця проживання та адресу для листування, не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на останню відому адресу його місця проживання АДРЕСА_3 .
Однак, уся судова кореспонденція, скерована на ім`я ОСОБА_3 повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, ОСОБА_3 про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.
Судом встановлено, що 30 грудня 1997 року ОСОБА_4 купила у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладання та посвідчення на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості договору купівлі-продажу №97.12-838 від 30.12.1997 року.
08 січня 1998 року ОСОБА_4 зареєструвала право власності на вищенаведену квартиру в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
ОСОБА_4 оформила на себе усі особові рахунки зі сплати комунальних послуг до вищенаведеної квартири.
ОСОБА_4 зареєструвала своє місце проживання у цій квартирі, 05.05.2000 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрації.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2023 року.
Позивачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.05.1972 року.
Позивачка уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 07.02.1997 року.
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Оленою Вікторівною за заявою позивачки була відкрита спадкова справа за №37/2023 після смерті ОСОБА_4 . Згідно копії спадкової справи ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею щодо спадкового майна померлої ОСОБА_4 .
13.06.2024 року нотаріус роз`яснила позивачці про те, що договір купівлі-продажу, за яким її мама купила квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам законодавства України, оскільки від імені продавця діяв його представник на підставі довіреності, а не брокер, як було передбачено Законом України «Про товарну біржу». У зв`язку з цим, нотаріус рекомендував позивачці звернутись до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
На цей час вулиця «25 Чапаївської дивізії» перейменована на вулицю «Інглезі» відповідно до Розпорядженням голови Одеської обласної ради від 21.05.2016 р. № 303/А-2016.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).
Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.
Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.
Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру.
Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна за договором від 20 грудня 1997 року ніким не спростовані та свідчать про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За таких обставин, коли покупець передав гроші за куплену квартиру, а відповідач передав йому у відповідь квартиру та правовстановлюючі документи, а позивач відповідно їх прийняв, та розпочав користуватися вказаною квартирою, то суд, на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.
Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним.
Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №97.12-838 від 30 грудня 1997 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 280-283 ЦПК України, ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК Україна у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, задовольнити.
Визнати дійсним договір договір купівлі-продажу нерухомого майна №97.12-838 від 30 грудня 1997 року квартири, загальною площею: 38,3 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. М. Куриленко