Справа № 645/1396/24
Провадження № 2/645/1092/24

10 жовтня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Сілантьєвої Е. Є.,
за участі секретаря судового засідання Ятлової Ю.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
У березні 2024 року позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі законного представника, матері ОСОБА_1 звернулися до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого її донька ОСОБА_4 , створила сварку із ОСОБА_2 та нанесла удар сумкою останньому, в результаті чого ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження, а саме пошкоджені та вибиті передні зуби. За результатами протиправних дій ОСОБА_4 , відносно матері, ОСОБА_3 , тобто відповідача, складеного протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №877093 від 18.07.2023, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП та в подальшому ОСОБА_3 постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова 18.09.2023 по справі № 645/3800/23 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження. ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 була спричинена матеріальна шкода, оскільки нею понесені витрати на відновлення здоров`я сина ОСОБА_2 , яка полягає у понесених витратах на лікування зубів сина, ОСОБА_1 на загальну суму в розмірі 11 143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 00 коп., що підтверджуються наданими до суду доказами квитанціями. Крім того, була спричинила моральна шкоди їй та сину ОСОБА_2 , яка полягала в душевних стражданнях сина, що він пережив, пов`язаних з негативними змінами у житті, емоційні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей, психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, зниження настрою, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, нераціональне витрачення життєвого часу на лікування та відновлення, обумовлені необхідністю залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяна моральна шкода оцінюється позивачами у загальному розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн., оскільки ОСОБА_3 в добровільному порядку відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки та моральну шкоду відмовляється, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) та через оголошення на «Судовій владі». Причини неявки відповідач суду не повідомляє, надала відзив на позовну заяву, заперечення та пояснення по справі.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова 18.09.2023 р. по справі № 645/3800/23 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження.
З матеріалів справи, наданої суду копії медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 26.06.2023 р. звернувся до лікаря-стоматолога дитячого комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка № 3», Харківської міської ради ОСОБА_5 на огляд порожнини рота з приводу отриманої травми в результаті отриманих тілесних ушкоджень.
Відповідно до отриманої медичної виписки зроблено висновок, що зруйновані 11 та 12 зубів на 2/3 висоти, пульпова камера скрита, реакція на холод різко болісна, зондування скритої пульпової камери тп перкусія різко болісні, 11,12 зубів рухомі, косметичний дефект 11,12 зубів.
Під час лікування, ОСОБА_2 , Позивач понесла витрати на загальну суму в розмірі 11 143 грн. (одинадцять тисяч сто сорок три) грн., 00 коп., а саме: за первинний медичний огляд та прицільну рентгенографію сплачено 203 грн., 00 коп. за консультаційні послуги, а також Позивачем понесені наступні витрати, які підтверджені актами наданих послуг № 2507/01 від 25 липня 2023 року суму 2 340, 00 грн.; актом наданих послуг № 3107/01 від 31 липня 2023 року суму 3000, 00 грн. та актом наданих послуг № 1108/01 від 11 серпня 2023 року суму 5600, 00 грн. на загальна суму понесених витрат 10 940 (десять тисяч дев`ятсот сорок) грн..
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Моральна шкода, на сам перед, полягає у душевних стражданнях, яких зазнали позивачі внаслідок протиправної поведінки доньки Відповідача.
Згідно із положеннями частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Виходячи з наведених вище правових підстав суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11 143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 00 коп., оскільки розмір цієї шкоди підтверджується наданими позивачем доказами, а саме квитанціями на придбання ліків, оплату лікарських послуг тощо.
Щодо вимог позивачів про стягнення моральної шкоди з відповідача, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Потерпілий ОСОБА_2 від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, переніс фізичного болю та душевних страждань, хвилювань у зв`язку з ушкодженням його здоров`я.
Отже, суд вважає доведеним і встановленим факт заподіяння моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та настанням шкідливих для позивача 1 та позивача 2 наслідків.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Зважаючи на наведені норми законодавства та обставини справи, з урахуванням характеру, глибини і тривалості душевних та фізичних страждань позивача, ОСОБА_2 , який дійсно зазнав фізичного болю, стресу, порушення стану його здоров`я, тяжкості завданих травм, наслідків тілесних ушкоджень, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. та визначити розмір грошової компенсації моральної шкоди на Позивача, ОСОБА_1 в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. Такий розмір шкоди є пропорційним та відповідає обсягу душевних, фізичних та психологічних страждань, ступеню моральних переживань, яких зазнали позивачі внаслідок неправомірних дій, які вчинив відповідач.
За правилами частини першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються витрати по оплаті судового збору в сумі 661 (шістсот шістдесят одна) гривня 43 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду у розмірі 11 143 (одинадцять тисяч сто сорок три) грн. 00 коп. та моральну шкоду розміром 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду розміром 40 000 (сорок тисяч) грн., 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 661 (шістсот шістдесят одна) гривня 43 коп.
В іншій частині позовних вимог-відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
позивач - ОСОБА_2 , (законний представник, діюча в інтересах дитини, мати ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3
відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ,.
Повний текст рішення складено 14.10.2024 року.
Головуючий суддя