КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Твердим Миколою Кузьмовичем, на ухвалу Бориспільського районного суду Київської області від 06 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренда-Сервіс», державного реєстратора прав на нерухоме майно Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Руденко Аліни Володимирівни про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Оренда-Сервіс», державного реєстратора прав на нерухоме майно Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Руденко А.В., у якому просила

- скасувати рішення ПН Бориспільського РНО Київської області ОСОБА_2 № 60073067 від 30.08.2021 про державну реєстрацію прав власності ТОВ «Оренда-Сервіс» на земельну ділянку площею 0,0425 га з кадастровим номером :01:011:0404, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення ПН Бориспільського РНО Київської області Козій А.В. № 60072691 від 30.08.2021 про державну реєстрацію прав власності ТОВ «Оренда-Сервіс» на земельну ділянку площею 0,0675 га з кадастровим номером :01:011:0405, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням у справі № 359/2820/22 встановлено, що земельна ділянка площею 0,11 га є об`єктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебуває у їх фактичному володінні та використовується для обслуговування належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 , не зважаючи на її юридичний поділ цієї земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки площею 0,0425 га та площею 0,0675 га, а також не зважаючи на неодноразове їх відчуження іншим особам, останньою із яких є ТзОВ «Оренда-Сервіс». У зв`язку з зазначеним, державні реєстратори Київської області відмовляються реєструвати право власності за позивачем, посилаючись на факт державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки площею 0,425 га та площею 0,0675 га від ОСОБА_4 до інших осіб, а також на те, що скасуванням державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на ці земельні ділянки будуть порушені права інших осіб, на ім`я яких зареєстроване право власності на ці земельні ділянки, зокрема права на них ТзОВ «Оренда-Сервіс». Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с. 1-4).

Ухвалою Бориспільського районного суду Київської області від 06.06.2024 у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Оренда-Сервіс», державного реєстратора прав на нерухоме майно Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Руденко А.В. про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки відмовлено (а.с. 10-12).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що порушеним правом, за захистом якого позивач звернулась до суду із позовом у цій справі, є встановлене законом та визнане і відновлене рішеннями судів право на 1/2 ідеальну частку у праві спільної часткової (із ОСОБА_3 ) власності позивача на присадибну земельну ділянку, к.н.:01:011:0401, площею 0,11 га по АДРЕСА_1 , засвідчити яке у встановленому законом порядку вона не може через існування у ЄДРРП записів про державну реєстрацію права власності ТОВ «Оренда-Сервіс» на дві виділені із неї земельні ділянки площею 0,0475 га та 0,0625 га та через відмову державного реєстратора Руденко А.В. анулювати (скасувати) такі записи, вважаючи, що скасування таких записів порушуватиме право власності ТОВ «Оренда-Сервіс» на ці земельні ділянки.

У зв`язку із цим позивач вимушена була звернулась до суду за захистом свого вже визнаного законом та встановленого рішеннями суду (презумованого) цивільного права на спірні земельні ділянки, яке не належить та не може належати ТОВ «Оренда-Сервіс», також в силу закону (а.с. 37-40).

Відзиву від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2023 у справі № 359/2820/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію переходу права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11 га к.н. :01:011:0401 були скасовані рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію речових про перехід права власності на земельну ділянку площею 0,11 га к.н. :01:011:0401, розташовану по АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та на утворені внаслідок її поділу за заявою ОСОБА_4 дві земельні ділянки площею 0,0425 га, к.н. :01:011:0404 і площею 0,0675 га, к.н. :01:011:0405 (рішення суду у справі № 359/2820/від 07.03.2023)

28.10.2014 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/8902/14-ц, залишеним в силі постановою Верховного Суду України від 07.09.2016 (справа № 6-47цс16), земельна ділянка (площею 0,11 га, к.н.:01:011:0401, право власності на яку у 2004 році було зареєстроване на гр-на ОСОБА_3 ), а також збудоване на ній у 2004-2008 роках будинковолодіння були визнані об`єктами спільної власності подружжя ОСОБА_1 (позивачки) та ОСОБА_3 , із яким ОСОБА_1 перебувала у шлюбі у 2004-2011 роках.

На підставі рішення суду у справі № 359/8902/14-ц, а також рішення виконкому Щасливської сільської ради № 334 від 23.10.2008 про затвердження Акту прийняття до експлуатації завершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 , 01.11.2016 Бориспільським БТІ була здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 (позивачки) на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 419,9 кв.м.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 весь час створював для ОСОБА_1 перешкоди щодо здійснення державної реєстрації її права власності як на будинковолодіння, так і на земельну ділянку, остання звернулась до Бориспільського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ їх в натурі, який рішенням цього суду у справі № 359/671/17 від 15.05.2019 був задоволений в частині поділу будинковолодіння в натурі та у частині визнання права особистої власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку, а в частині поділу земельної ділянки в натурі було відмовлено через створення ОСОБА_3 перешкод для визначення експертом варіантів поділу земельної ділянки

01.04.2019 ОСОБА_3 уклав без відома та згоди ОСОБА_1 договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки із гр-ном ОСОБА_4 , який під № 308 був посвідчений ПН КМНО ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , на підставі нотаріально посвідченої ПН КМНО ОСОБА_7 03.04.2019 заяви № 1132, здійснив розподіл цієї земельної ділянки (площею 0,11 га, к.н.:01:011:0401)на дві: на з/ділянку площею 0,0425 га, к.н.:01:011:0404 та на земельну ділянку площею 0,0675 га, к.н.:01:011:00405, державну реєстрацію яких та державну реєстрацію права власності на які здійснив 10.04.2019

У зв`язку із цим ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.04.2019 недійсним, який рішенням цього суду від 12.03.2021 у справі № 359/7624/19 було задоволено

Для відновлення первісного статусу земельної ділянки площею 0,11 га із к.н. :01:011:0401 як об`єкта права спільної часткової власності її та ОСОБА_3 позивач звернулась до суду із новим позовом про скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію переходу права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11 га. к.н. :01:011:0401 на підставі укладеного ними договору від 01.04.2019, а також про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 0,0425 га к.н.:01:011:0404 та площею 0,0675 га, к.н. :01:011:0405, який судом був задоволений.

Із витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.05.2024 вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Оренда-Сервіс» (а.с. 29).

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.05.2023 вбачається, що на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Оренда-Сервіс».

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 ТОВ «Оренда-Сервіс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором ТОВ «Оренда-Сервіс» арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутством є визнана господарським судом нездатність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, на даний час відносно ТОВ «Оренда-Сервіс», яке є відповідачем за пред`явленим позовом, триває ліквідаційна процедура та справа щодо банкрутства розглядається Господарським судом Харківської області.

З цієї підстави, позовні вимоги, пред`явлені ОСОБА_1 , підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Викладене у повній мірі узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.06.2018 у справі № 372/3584/16-ц (провадження № 14-226цс18), за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення вона підлягає закриттю. Якщо під час її розгляду з`ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена цивільна справа, підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19) розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно частин 1, 2, 7 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів. Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про задоволення вимог поточних кредиторів.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення (ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

З огляду на викладене, посилання апелянта на те, що право власності на спірну земельну ділянку, яке було визнано законом та встановлено рішенням суду (презумованого) цивільного права не може бути предметом розгляду господарського суду є помилковим, оскільки процедура вирішення питання щодо розпорядження майна боржника визначена законом і відсутні підстави для її порушення.

При цьому, слід наголосити, що відмова у розгляді поданого позову у межах цивільного судочинства не позбавляє позивача права заявити свої вимоги кредитора у межах господарського провадження.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Твердим Миколою Кузьмовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського районного суду Київської області від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді