Справа № 932/9909/23
Провадження № 2/204/1408/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача, яку позивачі уточнили 04.06.2024 та просили суд зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову від 13.08.2014 року про арешт домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . винесену головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Осельським Є.С. у виконавчому провадженні № 44357752 та зняти арешт з домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . який було накладено державним реєстратором Письменниковою Галиною Валеріївною Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та виключити запис зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів обтяження за номером запису про обтяження: 6790976 від 26.08.2014 року індексний номер: 15372911 від 26.08.2014 року шляхом припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 8/2007/840-К/976-Н від 14.05.2007 року. Також укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з виникненням заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором ВАТ КБ «Надра» (після зміни найменування ПАТ КБ «НАДРА») звернувся до нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису для звернення стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 1717 від 13.05.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. Із вказаним виконавчим написом ПАТ КБ «НАДРА» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі чого було відкрито виконавче провадження № 44357752 та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.08.2014 року, згідно якої накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено здійснювати його відчуження. 17.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги. 22.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № 976-Н/1, посвідченого 14.05.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий номер 4561, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняла на себе всі права вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/976-Н від 14.05.2007 року та набула права первісного Іпотекодержателя, згідно Договору іпотеки №976-Н/1. Крім того, 22.11.2021 представником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» Забіяка Ю.В. отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США в рахунок відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/976-Н від 14.05.2007 року. Таким чином, ОСОБА_2 є іпотекодержателем домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 14.05.2007 року за реєстраційним № 179, та Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., 22.11.2021 року за реєстровим № 2057. 03.08.2023 та 28.08.2023 позивачі зверталися на адресу відповідача з письмовими заявами про зняття арешту з нерухомого майна, однак відповіді надано не було. З урахуванням викладеного просять скасувати постанову державного виконавця про арешт майна та скасувати обтяження (арешт нерухомого майна).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2024 року справу прийнято до свого провадження від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали від 10.01.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Представник позивача адвокат Ткачук В.А. в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Але, 12.04.2024 року надіслав на адресу суду письмові пояснення за № 23214/05.2-08 від 02.04.2024 року, де зазначив, що відповідно до інформації, наданої відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового, виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ) та перевіркою відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні у Відділі (з 13.08.2014 по 26.03.2015) перебувало виконавче провадження № 44357752 з примусового виконання вимог виконавчого напису від 13.05.2014 року за реєстровим № 1717, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності гр. ОСОБА_1 . Державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції, що діяла на момент винесення постанови) 26.03.2015 виконавче провадження завершено, про що винесено відповідну постанову. Дана постанова мотивована наступним, що на виконанні відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження щодо звернення стягнення на нерухоме майно у тому рахунку й земельну ділянку. За суттю Закону України «Про виконавче провадження» передбачений алгоритм роботи державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника з метою задоволення вимог стягувана, який передбачає вжиття заходів примусового характеру до визначеного виконавчим документом майна боржника з метою його виявлення, опису, оцінки та примусовій реалізації. Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» визначено порядок реалізації майна боржника в межах виконавчого провадження, шляхом затвердження «Тимчасового порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» (далі за текстом Порядок). Вказаним Порядком передбачена реалізація лише арештованого майна, а саме рухомого або нерухомого майна боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищевикладеного, у державного виконавця існує заборона на передачу визначеного виконавчим документом майна на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Іншого порядку звернення стягнення на вказане майно не передбачено, що унеможливлює подальше виконання вказаного виконавчого документу. Надати більш детальну інформацію з виконання вказаного виконавчого провадження, неможливо, оскільки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, виконавчі провадження знищені, у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, письмових пояснень не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14.05.2007 між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8/2007/840-К/976-Н (а.с. 10-11).

Того ж дня, між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір за № 976-Н/1 від 14.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 179 (а.с.12-13).

Предметом іпотеки за вищевказаним іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 285,7 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м.

13.05.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 1717 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 14).

13.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С. було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони та його відчуження, згідно якої накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонено здійснювати його відчуження (а.с.15-16).

17.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги (а.с. 17-18).

22.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № 976-Н/1, посвідченого 14.05.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.. реєстровий номер 4561, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняла на себе всі права вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/976-Н від 14.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Комерційний банк «Надра» та набула права первісного Іпотекодержателя, згідно Договору іпотеки №976-Н/1 від 14.05.2007 року.

22.11.2021 року представником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» Забіяка Ю.В. власноруч написала розписку, відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 35 000 доларів США в рахунок відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/976-Н від 14.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Комерційний банк «Надра», відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги № 22.11.2021/Ю2 від 22.11.2021 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 61747560 від 22.11.2021, вбачається, що ОСОБА_2 є іпотекодержателем предмета іпотеки: нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає, що наявність вказаного арешту перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє право та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду.

Згідно п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження за № 44357752, яке знаходилося на виконанні у Відділі примусового виконання рішень у Дніпропетровській області (з 13.08.2014 по 26.03.2015) про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем, керуючись п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції, що діяла на момент винесення постанови) було завершено 26.03.2015 року, про що винесено відповідну постанову.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 як іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування арешту, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц.

У постанові КЦС ВС від 19 листопада 2019 року у справі № 137/2080/18 зроблено висновок щодо права банку як іпотекодержателя на звернення до суду з вимогою про зняття арешту з предмета іпотеки, який має декілька різних обтяжень. ВС погодився з висновками апеляційного суду про наявність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. При цьому відсутність реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги банком не є підставою для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивачів відповідачем суду не надано.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.

У зв`язку з тим, що вказане виконавче провадження завершено та не може бути розпочате знову, матеріали якого знищені, зазначене унеможливлює зняття арешту з майна позивача в порядку передбаченому Законом.

Позивач позбавлений можливості зняти арешт зі свого майна в інший позасудовий спосіб.

Враховуючи, що право власності на спірне нерухоме майно домоволодіння набуте позивачем ОСОБА_2 у спосіб, визначений законом, а тому вона, як власник майна має право вимагати усунення порушення її прав на вказане майно шляхом зняття з нього арешту, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову від 13.08.2014 року про арешт домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . винесену головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Осельським Є.С. у виконавчому провадженні №44357752, то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у вказаній справі відсутні докази того, що на виконанні у відповідача на теперішній час перебуває виконавче провадження, а отже відсутні передбачені законом підстави для зобов`язання відповідача скасовувати постанову про обтяження поза рамками відкритого виконавчого провадження.

Також, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної заяви в частині виключити запис зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів обтяження за номером запису про обтяження: 6790976 від 26.08.2014 р.. індексний номер: 15372911 від 26.08.2014 року шляхом припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомості майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Осельським Є.С. у виконавчому провадженні № 44357752 від 13.08.2014 року, реєстраційний номер обтяження № 6790976, на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу позову у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська