Справа № 450/4567/24 Провадження № 2-з/450/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяв у позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним сертифікату шляхом:

заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120, а також щодо окремих квартир та приміщень, що входять до складу цього багатоквартирного будинку,

зупинити дію сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ730),

встановив:

підстава заяви: предметом майбутнього позову є визнання недійсним сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ730).

13 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір простого товариства (про спільну діяльність) (надалі по тексту - Договір простого товариства), посвідчений приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. та зареєстрований в реєстрі за № 1128. За умовами цього договору сторони домовились здійснити будівництво багатоквартирного будинку у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120. Для здійснення будівництва багатоквартирного будинку вклади учасників простого товариства були розподілені наступним чином: ОСОБА_2 надає для будівництва право користування земельною ділянкою, яка розташована у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120; ОСОБА_1 за рахунок власних ресурсів фінансує та організовує будівництво багатоквартирного будинку на всіх його етапах аж до моменту реєстрації права власності на новозбудоване майно.

Положенням п. 2.2.2. Договору простого товариства передбаченого, що ОСОБА_2 не вносить до спільної діяльності жодних інших вкладів.

У цей же день, 13 жовтня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано Додаток № 1 до договору про спільну діяльність, згідно з яким: ОСОБА_2 належить 90% будинку, квартир та нежитлових приміщень; ОСОБА_1 належить 10% будинку, квартир та нежитлових приміщень.

Положеннями п. 2.4. Договору простого товариства передбачено, що визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна (квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до Додатку №1 цього Договору.

Договором простого товариства передбачено, що ведення спільних справ за цим договором доручається уповноваженій особі - ОСОБА_1 (п. 4.1. Договору). ОСОБА_1 як уповноважена особа має право представляти інтереси учасників цього простого товариства перед підприємствами, установами, організаціями незалежно від їх форм власності і підпорядкування, фізичними особами, органами державної влади та органами місцевого самоврядування для досягнення мети, передбаченої у п.1.1 цього договору (п. 4.3.1. Договору); право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети передбаченої п. 1.1 цього Договору (п. 4.3.2. Договору); право подавати та отримувати будь-які документи та здійснювати будь-які дії необхідні для досягнення мети, передбаченої п. 1.1 цього договору (п. 4.3.3. Договору). Відповідно до п. 5.1. Договору про спільну діяльність визначено строк дії договору - з моменту підписання і до досягнення мети договору (будівництво та введення в експлуатацію будинку, отримання права приватної особистої власності на квартири), але у будь-якому випадку - до 12 жовтня 2022 року.

З об`єктивних причин, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_1 не зміг завершити будівництво у термін, визначений п. 5.1. Договору простого товариства. ОСОБА_1 не мав змоги досягнути мети Договору про спільну діяльність, забезпечити прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку та оформити право власності на квартири до 12 жовтня 2022 року внаслідок дії обставин непереборно ї сили - військової агресії Російської Федерації проти України.

Після настання 12 жовтня 2022 року й до кінця грудня 2023 року (запланованої дати введення в експлуатацію першої черги будівництва) ОСОБА_2 не висловлював ОСОБА_1 жодних вимог та претензій щодо виконання ОСОБА_1 умов Договору простого товариства. Після настання 12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 зі згоди ОСОБА_2 продовжив виконувати умови Договору простого товариства та продовжував фінансувати та організовувати будівництво багатоквартирного будинку багатоквартирного будинку у с. Зубра Львівського району Львівської області на земельній ді.іянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120. Жодних заперечень щодо продовження здійснення відповідного будівництва ОСОБА_1 після настання 12 жовтня 2022 року до кінця грудня 2023 року (часу планової здачі в експлуатацію першої черги багатоквартирного будинку) ОСОБА_2 не висловлював. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми конклюдентними діями вчиненими після 12 жовтня 2022 року здійснили волевиявлення на продовження дії та наступне виконання умов Договору простого товариства, метою якого є здійснення будівництва багатоквартирного будинку у с. Зубра Львівського району Львівської області на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120.

Наведене, крім іншого підтверджується тим, що 01 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір новації про внесення змін за первісними зобов`язаннями згідно договорів позики від 30 вересня 2021 року та від 05 квітня 2022 року (надалі - Договір новації), за умовами якого Зобов`язання (нове зобов`язання), яке виникло між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за умовами цього Договору новації, припинило зобов`язання за договорами позики між цими сторонами від 30 вересня 2021 року та від 05 квітня 2022 року.

У п. 8 Договору новації сторони цього договору погодили, що після підписання цього Договору новації планують протягом 20 календарних днів внести зміни до Договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року, шляхом визначення умов, щодо його пролонгації та встановлення розміру частки учасників договору. У цьому ж пункті ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погодили продовжити (поновити) дію Договору простого товариства.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0001202 від 28 листопада 2023 року в межах якого ОСОБА_1 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказане кримінальне провадження безпосередньо стосується обставин щодо будівництво багатоквартирного будинку багатоквартирного будинку у с. Зубра Львівського району Львівської області на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120, укладення та виконання та дії Договір простого товариства, а також обставин щодо укладення ОСОБА_1 договорів щодо квартир та майнових прав на квартири в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 . У межах досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні уповноважені органи здійснювали кримінально-правову оцінку діям ОСОБА_1 під час укладення та виконання договорів щодо квартир та майнових прав на квартири в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 .

У межах досудового розслідування, 02 лютого 2024 року слідчий СУ ГУНП України у Львівській області Іван Семенюк, за погодженням в виконувачем обов`язків прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури Ростиславом Сидором склав повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

07 серпня 2024 року слідчий СУ ГУНП України у Львівській області Іван Семенюк, за погодженням з виконувачем обов`язків прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури Ростиславом Сидором склав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення нової підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України. В обґрунтування підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України орган досудового розслідування покликається на те, що Договір простого товариства припинив свою дію 12 жовтня 2022 року відповідно до положень пункту 5.1. Договору.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій, з урахуванням доповнення, просив слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України від 02.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0001202 від 28 листопада 2023 року; скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення нової Підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України від 07 серпня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001202 від 28 листопада 2023 року. За результатом розгляду скарги ОСОБА_1 ухвалою слідчого судді Галицького районного-суду м. Львова від 28 серпня 2024 року (справа № 461/6230/24, провадження № 1- кс/461/4552/24) скаргу ОСОБА_1 задоволено частково скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України від 02 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0001202 від 28 листопада 2023 року, скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України від 07 серпня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001202 від 28 листопада 2023 року. Вказана ухвала суду обґрунтована тим, з матеріалів кримінального провадження №0001202 не вбачається наявності достатніх підстав для підозри ОСОБА_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, поза розумним сумнівом підозра, висунута ОСОБА_1 , ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування та без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого йому діяння. При цьому слідчий суддя не погодився із зазначеним у повідомлення про підозру твердженням органу досудового розслідування про те, що Договір простого товариства припинив свою дію 12 жовтня 2022 року відповідно до положень пункту 5.1. Договору, і, як наслідок, ОСОБА_1 не мав повноважень на продаж квартир на підставі цього Договору. У вказаній ухвалі суд прийшов до висновку про наявність згідно з положеннями п.п. 4.3.1., 4.3.2. договору про спільну діяльність від 13 жовтня 2021 року у ОСОБА_1 повноважень та законних підстав для укладення відповідного попереднього договору купівлі-продажу квартири, що у свою чергу спростовує, викладені у повідомленні про підозру твердження про відсутність у ОСОБА_1 правових підстав для укладення такого попереднього договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою в Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року (справа № 461/6230/24, провадження № 11-сс/811/1110/24) ухвалу слідчого судці Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0001202 залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 - без задоволення. Суд апеляційної інстанції в обґрунтування прийнятого рішення прийшов до висновку, що згідно з п. 4.3. Договору про спільну діяльність ОСОБА_1 наділений усіма необхідними повноваженнями діяти від імені простого товариства.

Усупереч змісту Договору простого товариства, ОСОБА_2 одноособово здійснив дії щодо отримання сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: по АДРЕСА_1 , а також надалі може здійснити дії пов`язані з державною реєстрацією за собою або іншими особами речових прав щодо цього об`єкту нерухомого майна, який був збудований на виконання умов договору простого товариства, що у свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, вбачаємо наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушених прав та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Такий спосіб забезпечення позову буде належним, достатнім та адекватним засобом забезпечення позову, який у повній мірі захистить інтереси позивача.

З метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача просить заяву задоволити.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Отже, підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Як стало відомо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з використанням Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва отримано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ73).

Також станом на 09.09.2023 року ОСОБА_2 , з використанням Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва декілька разів вносив зміни до проектної документації на будівництво вказаного багатоквартирного будинку (реєстраційний номер в ЄДЕССБ РD01:5292-5604-8328-8546).

Окрім того, у червні 2024 року ОСОБА_2 ініціював технічну інвентаризацію вказаного багатоквартирного житлового будинку, за результатом якої до 06.06.2024 року до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва було внесено матеріали технічної інвентаризації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ТІ01:1053-8664-2951-5235).

Зважаючи на той факт, що згідно п. 4.1. Договору простого товариства, ведення спільних справ за цим Договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому Договорі, доручається Уповноваженій особі - ОСОБА_1 та п. 4.3.2. Договору простого товариства визначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п. 1.1. цього договору у тому числі й ініціювати отримання сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 як уповноважена особа на ведення спільних справ за договором простого товариства за отриманням сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 до уповноваженого органу не звертався.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (12 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 568/525/21, провадження № 61-14463св21).

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є нерухоме майно, а саме багатоквартирний житловий будинок, оформлення права власності на вищевказаний будинок тягне в подальшому його (розпорядження) реалізацію, позивач вважає обґрунтованим припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Судом враховано, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити та вжити заходи забезпечення позову вказані у заяві позивача про забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, тому, на думку суду, зустрічне забезпечення застосуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120, а також щодо окремих квартир та приміщень, що входять до складу цього багатоквартирного будинку.

Зупинити дію сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по об`єкту Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_1 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ730).

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Роз`яснити, що заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, а у випадку неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову; заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяЄ. О. Данилів