Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 442/1328/24
Провадження № 2-с/442/104/2024
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

01 жовтня 2024 р.м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 442/1328/24 від 19.02.2024,-

в с т а н о в и л а :

19.02.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради заборгованість у розмірі 14710,61 грн. та 302,80 грн. судового збору.

1.10.2024боржник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій вказує, що про видачу судового наказу йому не було відомо, оскільки документів ні з суду, ні від КП «Дрогобичтеплоенерго» він не отримував. Про розгляд справи про стягнення заборгованості йому стало відомо 20.08.2024, коли дізнався про накладення арешту на його рахунок, у зв`язку з чим звернувся в суд та отримав копію судового наказу по справі №442/1328/24. 04.09.2024 року в межах строків ним було подано заяву про скасування судового наказу. Проте, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2024 справа №442/1328/24 заява повернута без розгляду. Дану ухвалу отримав 01.10.2024. Вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки стягувачем було надано розрахунок заборгованості за 2017-2019 роки. У розрахунку вказано загальну суму заборгованості, однак не вказано коли утворився борг. Зазначає, що згідно довідки КП «Дрогобичтеплоенерго» будинок АДРЕСА_1 відключений від системи централізованого опалення з жовтня 2019 року. Сума заборгованості нарахована за межами строків позовної давності. Враховуючи вказане, просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ у справі №442/1328/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 19.02.2024 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 в користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 14710,61 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Матеріали справи №442/1328/24 провадження №2-н/442/365/2024 не містять даних, що ОСОБА_1 було отримано судовий наказ №442/1328/24 від 19.02.2024. З огляду на вказане, строки звернення із заявою про скасування судового наказу боржником, підлягають поновленню.

Дослідивши матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Відтак, проаналізувавши обставини та вимоги закону, вважаю, що спірний судовий наказ підлягає скасуванню.

В частині стягнення з КП «Дрогобичтеплоенерго» сплаченої боржником суми судового збору за заяву про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст.164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того норми ст.171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

З огляду на викладене суддя вважає, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст.171 Цивільного процесуального Кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Скасувати виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області судовий наказ №442/1328/24 від 19.02.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 14710,61 грн. та 302,80 грн. судового збору.

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курус Р.І.