Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/171/2024 Справа № 644/5354/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Шумейко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу № 644/5354/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить: встановити факт постійного проживання її разом з батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказала, що вона є донькою ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України. У вересні 2023 року заявник отримала сповіщення про те, що її батько - ОСОБА_2 зник безвісті 24.08.2023 року під час бойового зіткнення. Також було повідомлено про можливість подання документів на отримання належного грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісті. На підставі вищевказаного сповіщення заявник звернулась до військової частини із заявою про отримання грошової виплати. Однак заявнику було відмовлено у заявленій виплаті, так як у неї відсутні документи, які б підтвердили те, що вона проживала з батьком. У зв`язку з вищевказаними обставинами заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання з батьком - ОСОБА_2 .

16 липня 2024 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вищевказану справу було передано для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

13 серпня 2024 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

03 вересня 2024 року представником заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 до суду подано письмові пояснення, в яких останній просив залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вказав, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи, а у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження.

Представник війскової частини ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Представник заявника ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання представника військової частини щодо залишення вищевказаної заяви без розгляду та просила замінити заінтересовану особу Міністерство оборони України на Головне управління Національної гвардії України та Міністерство внутрішіх справ України та заявила клопотання про виклик свідків.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5. в судовому засіданні не заперечував проти клопотання щодо заміни заінтересованої особи та виклику свідків та підтримав клопотання щодо залишення заяви без розгляду.

Представник військової частини ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти клопотання щодо заміни заінтересованої особи, щодо вирішення клопотання про виклик свідків покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ч. 2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 та постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі 205/6338/21 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту заяви, встановлення факту постійного проживання заявниці разом з батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 необхідне для подання документів з метою реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про соціальний і правовий захист військово службовців і членів їх сімей» для членів сім`ї військовослужбовців, які загинули під час проходження військової служби та Наказом МВС України від 15.03.2018 № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплат грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця Національної гвардії України та іншим особам».

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки при розгляді заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Також враховуючи вищевказані обставини, суд вважає недоцільним вирішення клопотань представника заявника щодо заміни заінтересованої особи та виклик свідків.

Отже, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявлена вимога через наявність спору про право підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а сама заява - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 259, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 04 жовтня 2024 року.

Суддя -І. В. Чайка