Провадження № 2/127/2789/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.10.2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Гондарук В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що сторони по справі з 2006 по 2011 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання позивач та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне проживання позивача та відповідача припинено в 2011 році. Відповідач проживає окремо та з часу припинення спільного проживання відмовляється надавати позивачу кошти на утримання дитини. Питання надання коштів на утримання спільної дитини в добровільному порядку вирішити не вдалось. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, має регулярний дохід, інших утриманців відповідач не має, має можливість надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомила, що відповідач не надає їй коштів на утримання спільної дочки. Зазначила, що інколи відповідач пересилає незначні суми коштів на картковий рахунок їх спільної дочки, однак вона не знає ні сум коштів, що пересилаються, ні систематичності таких надходжень. Позивач не є розпорядником цих коштів, та ці кошти на утримання дочки не використовуються. Дочка повністю перебуває на її утриманні. Їй відомо, що у власності відповідача є автомобіль, однак чи є у власності нерухомість їй невідомо. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не висловила.

Відповідач ОСОБА_2 02.08.2023 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , а тому викликався в судове засідання в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада України», а також додатково, шляхом направлення судової кореспонденції за останньою відомою зареєстрованою адресою проживання та адресою проживання відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, зокрема, шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі Судової влади, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно доводів позовної заяви позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 2006 по 2011 рік, проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 04.11.2008 року, в якому батьками дитини зазначені сторони по справі, а саме в графі «Мати» зазначено ОСОБА_1 , в графі «Батько» - ОСОБА_2 (а.с.3).

Сторони у справі припинили спільне проживання, після чого між сторонами виник спір з приводу розміру надання відповідачем коштів на утримання спільної дочки.

З матеріалів справи вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14 21).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом на підставі наявних у справі доказів не встановлено належного виконання відповідачем свого обов`язку з утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку.

З огляду на вищевикладене, є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 14.06.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1211, 20 грн. судового збору, від сплати якого позивача звільнено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 183, 184, 191 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 14.06.2024 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 15.10.2024.

Суддя: