ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/811/23 Номер провадження 22-ц/814/2947/24Головуючий у 1-й інстанції Вітківський М. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Таргоній В.М. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи з АТ «Українська залізниця».

В обґрунтування позову вказано, що 22.12.2018 року на першій залізничній колії поблизу станції Лубни, навпроти житлового будинку в м. Лубни, вул. Анатолія Безроди 18, Полтавської області, потяг № НОМЕР_1 (локомотив ЧС4 № НОМЕР_2 ) сполученням «Харків-Рахів», під керуванням машиніста ОСОБА_2 , скоїв наїзд на громадянина ОСОБА_3 , 1987 року народження, який внаслідок отриманих травм помер. Вказані обставини було встановлено рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 18.10.2022 справа №543/855/21.

Власником локомотива ЧС4 №75 сполученням «Харків-Рахів», є виробничий підрозділ «Локомотивне депо Київ-Пасажирський», регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства (АТ «Укрзалізниця»). Машиніст вказаного вище локомотива ОСОБА_2 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Київ-Пасажирський», регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 20.04.2007 року по теперішній час.

Вказує, що ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , отже вона втратила рідного сина, близьку людину, який був її опорою та підтримкою. Життя позивача зруйноване, загибель сина спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються і на сьогодні. Смерть сина викликала необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки з віком в людини зменшується можливість самостійно забезпечувати своє існування.

Позивач втратила підтримку та допомогу, а також можливість отримувати таку підтримку та допомогу в майбутньому. Додаткових страждань позивачу додає те, що її внуки позбавлені батьківського піклування. Позивач відчуває біль та страждання через смерть свого сина, смертю сина зруйновано найважливіший життєвий зв`язок, який в будь-який спосіб поновлений бути не може. Внаслідок смерті сина позивача переслідує відчуття самотності, тривожності, гострої несправедливості. Смерть сина є різкою психотравматичною подією, яка викликала надзвичайний стрес. Позивач позбавлена підтримки і допомоги від загиблого, а також те, що смерть сина повністю змінила життя позивача у всіх сферах життя та зруйнувала нормальні життєві зв`язки.

Позивач оцінює розмір грошового відшкодування внаслідок завданої їй моральної шкоди у грошовому еквіваленті - 300 000 гривень, вважає, що такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи було задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 50 000 грн, в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 498 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась АТ «Українська залізниця» та подали апеляційну скаргу на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року в якій просить задовільнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим на підставі неправильно встановлених обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів та при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм матеріального права та викладеним без системного аналізу чинного законодавства України.

Стверджує, що в ході досудового розслідування порушення працівниками залізничного транспорту правил безпеки руху або експлуатації транспорту, а також недоброякісний ремонт транспортних засобів, колій, засобів сигналізації та зв`язку, якщо вони спричинили загибель людей, не встановлено.

Акцентує увагу, що дії ОСОБА_3 , а саме: лежання на колонії у не встановленому місці, не реагування на сигнали локомотивної бригади, є обставинами, що обтяжують вину загиблого, та свідчать про наявність умислу в його діях на грубе порушення Правил безпеки громадян на залізничному транспорті або скоєнні суїциду, який розпочався з моменту наближення до залізничних колій останнім.

Звертає увагу, що позивачем в обґрунтуваннях ступеня понесених фізичних, душевних чи психічних страждань не надано жодних доказів, як то звернення за фаховою медичною допомогою, проходження реабілітації, висновок судово-психологічної експертизи, тощо. Взагалі відсутність міркування, за якими було позивачем визначено саме такий розмір моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній представник відповідача, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи 22.12.2018 року на першій залізничній колії поблизу станції Лубни, навпроти житлового будинку в м. Лубни, вул. Анатолія Безроди 18, Полтавської області, потяг № НОМЕР_1 (локомотив ЧС4 № НОМЕР_2 ) сполученням «Харків-Рахів», під керуванням машиніста ОСОБА_2 , скоїв наїзд на громадянина ОСОБА_3 , 1987 року народження, який внаслідок отриманих травм помер. Вказані обставини було встановлено рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 18.10.2022 справа №543/855/21.

Власником локомотива ЧС4 №75 сполученням «Харків-Рахів», є виробничий підрозділ «Локомотивне депо Київ-Пасажирський», регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства (АТ «Укрзалізниця»). Машиніст вказаного вище локомотива ОСОБА_2 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Київ-Пасажирський», регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 20.04.2007 року по теперішній час.

ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , отже вона втратила рідного сина, близьку людину, який був її опорою та підтримкою. Життя позивача зруйноване, загибель сина спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються і на сьогодні.

Смерть сина викликала необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки з віком в людини зменшується можливість самостійно забезпечувати своє існування. Позивач втратила підтримку та допомогу, а також можливість отримувати таку підтримку та допомогу в майбутньому. Додаткових страждань позивачу додає те, що її внуки позбавлені батьківського піклування. Позивач відчуває біль та страждання через смерть свого сина, смертю сина зруйновано найважливіший життєвий зв`язок, який в будь-який спосіб поновлений бути не може. Внаслідок смерті сина позивача переслідує відчуття самотності, тривожності, гострої несправедливості. Смерть сина є різкою психотравматичною подією, яка викликала надзвичайний стрес. Позивач позбавлена підтримки і допомоги від загиблого, а також те, що смерть сина повністю змінила життя позивача у всіх сферах життя та зруйнувала нормальні життєві зв`язки.

Позивач оцінює розмір грошового відшкодування внаслідок завданої їй моральної шкоди у грошовому еквіваленті - 300 000 гривень, вважає, що такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Суд задовольняючи позов частково, посилається на те, що позивач в своїх поясненнях зазначає, що завдано моральної шкоди, яка пов`язана із моральним стражданням через передчасну смерть сина, враховує відсутність вини відповідача в настанні смерті загиблого ОСОБА_3 , виходячи із засад розумності та вираженості, суд стягнув моральну шкоду в розмірі 50000 грн з відповідача на користь позивача, зазначаючи, що такий розмір моральної шкоди є справедливим.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Відповідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку, і несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності її вини.

Якщо ж груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшеною, що передбачено ч.2 ст.1193 ЦК України.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належить непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювачу шкоди.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача щодо недоведеності факту спричинення моральної шкоди та її розміру належними доказами, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що моральна шкода позивачу завдана смертю її сина, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивачу душевні страждання. Відновити становище, яке існувало до смерті сина у житті позивача, неможливо.

Тобто, сам факт загибелі сина є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань позивача. Тоді як наведена відповідачем у апеляційній скарзі позиція Верховного Суду у справі №752/11156/18, за змістом якої перебування особи у депресії у зв`язку зі смертю близького родича не є об`єктивними та непереборними труднощами, на підставність відшкодування моральної шкоди не впливає, оскільки висновки Верховного Суду надані в контексті поважності підстав визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, а тому до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд першої інстанції врахував глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок смерті сина, грубу необережність потерпілого, що сприяла виникненню шкоди, та із застосуванням принципів розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь позивача 50 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Такий розмір стягнення узгоджується із засадами розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 04 жовтня 2024 року

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ А.І. Дорош _________________ О.Ю. Кузнєцова