Справа № 201/6823/24
Провадження № 2/201/3032/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10 червня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди, в якій позивач просить суд:

-Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.,

-Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 107 990, 79 грн.,

-Стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що згідно зі Свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 позивач є власником легкового автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована на підставі Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР-217808677 від 09 листопада 2023 р., виданого ПАТ «Страхова компанія «УСГ».

23 лютого 2024 р. приблизно о 18 год. 22 хв. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась в м. Дніпрі на проспекті Науки (Гагаріна) в районі опори № 744, автомобіль позивача було пошкоджено.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача-1 ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , скоїла наїзд на автомобіль марки БМВ Х-5 з номерним знаком НОМЕР_4 , який стояв без руху в черзі автомобілів, які зупинились на червоне світло світлофора в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Вина водія ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до скоєння вказаного ДТП, підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. у справі № 201/3592/24 провадження 3/201/1879/2024.

Цивільно-правова відповідальність власника марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , станом на дату ДТП застрахована не була.

Оскільки відповідач-1 висловила бажання відшкодувати спричинену шкоду у добровільному порядку, позивач звернувся до судового експерта з метою якнайскорішого визначення розміру такої шкоди.

З цією метою експертом Чернецьким М.В., який має кваліфікацію судового експерта, на спеціалізованому СТО «АВТ БАВАРІЯ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» було проведено огляд пошкодженого автомобіля БМВ Х-5, д.н. НОМЕР_4 , та складено Висновок експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля BMW Х-5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП в цінах станом на час виконання даної експертизи, складає 437 890 гривень 79 копійок.

Представник МТСБУ на участь в огляді автомобіля запрошений не був, проте пізніше автомобіль BMW Х-5, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який не був відремонтований, а також пошкоджені частини автомобіля були надані позивачем представнику МТСБУ для огляду та фотографування.

Відповідачем-1 було частково відшкодовано завдану ОСОБА_1 шкоду на загальну суму у розмірі 329 900 гривень, що підтверджується відповідними копіями розписок ОСОБА_1 про отримання зазначеної суми.

Залишок невідшкодованої суми складає: 437 890 грн. 79 коп. 329 900 грн. = 107 990 гривень 79 копійок. , які позивач просить стягнути з МТСБУ.

02 квітня 2024 р. відповідач-2 листом № 3-01б/13142 від 02 квітня 2024 р. повідомив позивача про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 у зв`язку з тим, що згідно з рапортом експерта, який був призначений МТСБУ для проведення огляду пошкодженого ТЗ, автомобіль марки BMW Х5 з номерним знаком НОМЕР_6 на момент огляду був частково розібраний.

Представником позивача 08 травня 2024 р. після набрання законної сили Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. та отримання Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. на адресу відповідача-2 було надіслано заяву по справі № 100925 про перегляд рішення та виплату страхового відшкодування, в якій представник позивача просив відповідача-2 переглянути рішення про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 та з метою відшкодування завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди здійснити регламентну виплату у розмірі 107 890 гривень 79 копійок.

До цієї заяви було додано оригінал Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. та копію Висновку судового експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу та копії розписок про часткове відшкодування шкоди.

Однак відповідач-2 листом № 3-01б/21260 від 16 травня 2024 р. повідомив позивача, що не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у здійсненні відшкодування шкоди.

Відповідач-2 фактично допустив формальний підхід, оскільки навіть не дочекався Постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача-1 та документів, які підтверджують розмір спричиненої шкоди від позивача, і вже 02 квітня 2024 р. прийняв рішення про відмову позивачу у виплаті відшкодування заподіяної шкоди.

Оскільки залишок невідшкодованої позивачу суми у розмірі 107 990 гривень 79 копійок є істотно меншим за розмір передбаченої Постановою НБУ № 109 від 30.05.2022 р. страхової суми у розмірі 160 000 гривень, а пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону обов`язок відшкодування шкоди в межах страхової суми покладається на МТСБУ, то саме з відповідача-2 підлягає стягненню зазначена сума невідшкодованої шкоди у розмірі 107 990 гривень 79 копійок.

З вини відповідача-1 позивач втратив можливість користуватися належним йому автомобілем. Оскільки відповідач-2 відмовив у відшкодуванні позивачу спричиненої шкоди, у позивача відсутні у повному обсязі кошти необхідні, для ремонту автомобіля.

Через вказані обставини, що трапились з вини відповідача-1, позивач змушений тривалий час користуватись громадським транспортом, позичати у знайомих інший автомобіль для користування, що створювало позивачу додаткові незручності.

Таким чином, законом передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля. Завдану моральну шкоду позивач оцінює на суму в розмірі 2 000 гривень і вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача-1 ОСОБА_2 .

Не погодившись з позовними вимогами від представника відповідача 17 червня 2024 року надійшов відзив, в якому зазначено, що для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача: ФОП ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 08 березня 2024 року прибув для огляду КТЗ «БМВ», д/н НОМЕР_2 на адресу АДРЕСА_1 , про що свідчить Акт огляду колісного транспортного засобу. Акт підписаний володарем КТЗ ОСОБА_1 .

Відповідно цього Акту на момент огляду автомобіль «БМВ», д/н НОМЕР_2 вже був в частково розібраному стані. Про що експертом ОСОБА_3 було подано Рапорт до МСТБУ, згідно якого: KT3 BMW X5 НОМЕР_2 на момент огляду був вже частково розібраний, виходячи з цього згідно «Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів», затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335 / 5/1159 від 24.07.2009 року та №№3207 / 5/1033 від 21.10.2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо.

02 квітня 2024 року була дана відповідь представнику ОСОБА_1 : оскільки ОСОБА_1 не виконані обов`язки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме він не зберіг пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник, що призвело до неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, МТСБУ, згідно з пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону, прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті відшкодування заподіяної шкоди.

В матеріалах справи є Висновок експерта №3598 від 10 березня 2024 року зроблений ОСОБА_4 , який був зроблений на основі експертного транспортно-товарознавчого обстеження автомобіля БМВ Х5. д/з НОМЕР_2 проведеного 01 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 .

В сумі матеріального збитку заподіяного позивачу, згідно Висновку №3598 від 10 березня 2024 року вказана величина втрати товарної вартості в розмірі 93 599,28 грн. Згідно пункту 32.7. статті 32 Закону №1961-IV: Страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Тому розрахунок матеріального збитку відповідач 2 вважає не вірним.

15 липня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з приводу начебто неможливості визначення розміру спричиненої шкоди відповідач-2 посилається на те, що експертом ОСОБА_3 було подано Рапорт до МСТБУ, згідно якого: КТЗ BMW Х5 НОМЕР_2 на момент огляду був вже частково розібраний, виходячи з цього згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року та №3207/5/1033 від 21.10.2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо.

Тобто, неможливість визначення матеріального збитку обґрунтована посиланням на п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Разом з тим, як вбачається з п. 8.5. зазначеної Методики, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Тобто Методика, передбачає неможливість визначення вартості відновлювального ремонту, не у випадку, коли автомобіль розібрано, а виключно у разі проведення його відновлення.

Разом з тим, у рапорті ОСОБА_3 зазначено тільки про часткове розібрання автомобіля. Про відновлення автомобіля нічого не вказано, оскільки автомобіль на час його огляду ОСОБА_3 не був відновлений. За таких обставин посилання відповідача-2 на п. 8.5. вищезазначеної Методи є повністю безпідставним.

У Висновку експерта №3598 від 10 березня 2024 року, складеного судовим експертом ОСОБА_4 , чітко розмежовано вартість відновлювального ремонту та вартість втрати товарної вартості. Так експерт зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 26 393,67 грн., вартість відновлювально -ремонтних робіт 25 661,84 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів та вартість складових з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0), які підлягають заміні під час ремонту складає 292 236,00 грн.

Розмір втрати товарної вартості у розмірі 93 599,28 грн. до складу вищезазначених сум щодо проведення відновлювального ремонту не входить.

Посилання відповідача-2 на те, що на його думку ця сума також повинна бути відшкодована ОСОБА_2 , суперечить вимогам п. 36.1 ст. 36 та ст. 41 Закону, оскільки відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону обов`язок з відшкодування шкоди у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, покладається на МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Отже, як вбачається з Відзиву, у кінцевому підсумку підставою для відмови у здійсненні відшкодування позивачу відповідач-2 вказує виключно свою незгоду з Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 року.

Відповідач-1 ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористалась.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 червня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.82-83).

10 червня 2024 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

10 червня 2024 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.84-85).

Ухвалою судді від 10 червня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди. (а.с.86-87).

24 вересня 2024 року від представника відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

24 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач-1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

ОСОБА_2 23 лютого 2024 року о 18 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_7 , під час руху в районі електроопори № 774 по просп. Науки в м. Дніпрі своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_8 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_5 порушила п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця.

Вина водія ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до скоєння вказаного ДТП, підтверджується Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. у справі № 201/3592/24 провадження 3/201/1879/2024. (а.с.18).

Згідно зі Свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 позивач є власником легкового автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 . (а.с.14-15).

Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована на підставі Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР-217808677 від 09 листопада 2023 р., виданого ПАТ «Страхова компанія «УСГ».(а.с.17).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , станом на дату ДТП застрахована не була.

Згідно з Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. проведеного за заявою ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля BMW Х-5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП в цінах станом на час виконання даної експертизи, складає 437 890 гривень 79 копійок. (а.с.22-40,50-73) .

Відповідачем-1 було частково відшкодовано завдану ОСОБА_1 шкоду на загальну суму у розмірі 329 900 гривень, що підтверджується відповідними копіями розписок ОСОБА_1 про отримання зазначеної суми. (а.с.45-48)

Залишок невідшкодованої суми складає: 437 890 грн. 79 коп. 329 900 грн. = 107 990 гривень 79 копійок.

02 квітня 2024 р. відповідач-2 листом № 3-01б/13142 від 02 квітня 2024 р. повідомив позивача про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 у зв`язку з тим, що згідно з рапортом експерта, який був призначений МТСБУ для проведення огляду пошкодженого ТЗ, автомобіль марки BMW Х5 з номерним знаком НОМЕР_6 на момент огляду був частково розібраний. Оскільки ОСОБА_1 не виконані обов`язки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: він не зберіг пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник (працівник або експерт), що призвело до неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, МТСБУ, згідно з пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону, прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті відшкодування заподіяної шкоди. (а.с.16).

Представником позивача 08 травня 2024 р. після набрання законної сили Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. та отримання Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. на адресу відповідача-2 було надіслано заяву по справі № 100925 про перегляд рішення та виплату страхового відшкодування, в якій представник позивача просив відповідача-2 переглянути рішення про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 та з метою відшкодування завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди здійснити регламентну виплату у розмірі 107 890 гривень 79 копійок. (а.с.41-44).

До цієї заяви було додано оригінал Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 р. та копію Висновку судового експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу та копії розписок про часткове відшкодування шкоди.

Однак відповідач-2 листом № 3-01б/21260 від 16 травня 2024 р. повідомив позивача, що не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у здійсненні відшкодування шкоди. (а.с.49).

Оцінювачем ОСОБА_3 було подано Рапорт до МСТБУ, згідно якого: КТЗ BMW Х5 НОМЕР_2 на момент огляду був вже частково розібраний, виходячи з цього згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року та №3207/5/1033 від 21.10.2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо. (а.с.104)

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та відповідача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Матеріали справи не свідчать, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована.

Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, висновками експертів.

За положенням частини 1 статті 78 цього Кодексу, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, розмір якої у відповідності до п.1) ч. 1 Постанови НБУ № 109 від 30.05.2022 р. «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих», складає 160 000 гривень на одного потерпілого.

Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону.

Таким чином, п. 34.4 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з нормою статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

З приводу неможливості визначення розміру спричиненої шкоди відповідач-2 посилається на те, що оцінювачем ОСОБА_3 було подано Рапорт до МСТБУ, згідно якого: КТЗ BMW Х5 НОМЕР_2 на момент огляду був вже частково розібраний, виходячи з цього згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року та №3207/5/1033 від 21.10.2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо.

Тобто, неможливість визначення матеріального збитку обґрунтована посиланням на п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Тобто Методика, передбачає неможливість визначення вартості відновлювального ремонту, не у випадку, коли автомобіль розібрано, а виключно у разі проведення його відновлення. Разом з тим, у рапорті ОСОБА_3 зазначено тільки про часткове розібрання автомобіля. Про відновлення автомобіля нічого не вказано, оскільки автомобіль на час його огляду ОСОБА_3 не був відновлений.

З огляду на вказане суд не бере дане твердження до уваги.

Згідно з Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 р. вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля BMW Х-5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП в цінах станом на час виконання даної експертизи, складає 437 890 гривень 79 копійок.

Відповідачем-1 було частково відшкодовано завдану ОСОБА_1 шкоду на загальну суму у розмірі 329 900 гривень, що підтверджується відповідними копіями розписок ОСОБА_1 про отримання зазначеної суми.

Залишок невідшкодованої суми складає: 437 890 грн. 79 коп. 329 900 грн. = 107 990 гривень 79 копійок.

Зважаючи на той фак, що відповідачем-2 не зазначено ніяких недоліків висновку № 3598 від 10 березня 2024 р., а відповідачем-1 добровільно сплачено грошові кошти за завдану шкоду у розмірі 329 900 гривень, суд вважає за можливе стягнути з відповідача-2 МТСБУ невідшкодовану майнову шкоду у розмірі 107 990 гривень 79 копійок.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Тлумачення статті 23 ЦК України, свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007 року).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

При обґрунтуванні завданої моральної шкоди позивач посилається на той факт, що з вини відповідача-1 позивач втратив можливість користуватися належним йому автомобілем. Оскільки відповідач-2 відмовив у відшкодуванні позивачу спричиненої шкоди, у позивача відсутні у повному обсязі кошти необхідні, для ремонту автомобіля. Через вказані обставини, що трапились з вини відповідача-1, позивач змушений тривалий час користуватись громадським транспортом, позичати у знайомих інший автомобіль для користування, що створювало позивачу додаткові незручності. Ситуація, що склалась, порушила нормальні життєві зв`язки позивача. У позивача склались напружені відносини в сім`ї, оскільки вказана ситуація також негативно позначилась на загальній домашній атмосфері. Позивач постійно нервує, у нього погіршилось самопочуття, неодноразово відбувались конфлікти у сім`ї.

Суд вважає, що діями відповідача-1 були заподіяні моральні страждання позивачу, зокрема, у ОСОБА_1 був порушений звичайний спосіб життя, пов`язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати належний йому на праві власності транспортний засіб за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача -1 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 2 000,00 грн.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 107 990,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2024 року

Суддя С.О. Демидова