П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року (повне рішення складено 20.10.2023, головуюча суддя Хамник М.М.) у справі № 308/15280/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами.

Позов мотивовано тим, що 07.05.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 110842968, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 12 000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 9-11 т. 1).

Вказувало, що відповідно до Реєстру боржників № 167 від 04.01.2022, що є додатком до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 110842968 від 07.05.2021 (а.с. 156 т.1).

Надалі між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах права вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 110842968 від 07.05.2021 на суму 74 516,25 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 14 997,18 грн. та заборгованості за відсотками 59 519,07 грн.

05.11.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /748359, за умовами якого остання отримала кредит у межах суми 5000 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків у порядку та розмірі, встановлених умовами договору (а.с. 22 т. 1).

12.08.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Зокрема відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 до Договору факторингу № 2082022 від 12.08.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /748359 від 05.11.2021 в сумі 17 562,50 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 562,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 26-29 т.1).

Крім того, 01.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00486-11/2021, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків у порядку та розмірі встановлених умовами цього договору (а.с. 35-36 т. 1).

21.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги, вказані у Реєстрі боржників.

Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00486-11/2021 в сумі 8 240,00 грн, з яких: 2 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 240,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами позичальник не виконала, коштів не повернула, тому загальна сума заборгованості за вищевказаними трьома кредитними договорами становить загалом 100 318,75 грн (74 516,25 + 17 562,50 + 8 240,00 = 100 318,75), яку позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 100 318,75 грн, а саме:

за кредитним договором № 110842968 в сумі 74 516,25 грн, з яких: 14997,18 грн сума заборгованості по основному боргу; 59519,07 грн сума заборгованості по відсотках;

за кредитним договором № /748359 в сумі 17 562,50 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 562,50 грн сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №00486-11/2021 в сумі 8 240,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 240,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На рішення суду подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази переходу і набуття права вимоги від первісних кредиторів до позивача, відсутні докази наявності боргу у розмірі, заявленому до стягнення, а також докази повідомлення боржника про відступлення прав вимоги первісними кредиторами. Зазначає, що на підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором № 110842968 від 07.05.2021 позивач долучив до позовної заяви виключно завірений представником позивача, а не первісним кредитором, роздрукований паспорт споживчого кредиту та кредитний договір №110842968 від 07.05.2021, а також завірену представником позивача копію другого договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. Однак позивачем не долучено копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також додатки до нього. Вказує, що договір факторингу № 28/1118-01 датований 28.11.2018, натомість кредитний договір № 110842968 укладено пізніше 07.05.2021, тобто виходить, що ТОВ «Таліон Плюс» не міг набути у 2018 році право вимоги за ще неукладеним кредитним договором від 07.05.2021.

Вказує, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надало жодного доказу на підтвердження суми, яка підлягає стягненню за кредитним договором № 110842968 від 07.05.2021; наданий позивачем Витяг з Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 містить загальну інформацію щодо суми заборгованості за основним боргом та за відсотками, але відсутні докази на підтвердження таких сум, як це передбачено ст. 517 ЦК України. Крім цього, зазначає, що вказаний Витяг не містить підписів сторін, а складений представником позивача, у зв`язку з чим на думку апелянта, не відповідає вимогам ст. 77-79 ЦПК України. Також позивачем не долучено до позовної заяви акт прийому-передачі права вимоги до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022. Аналогічні доводи апелянт наводить і щодо наданих позивачем Витягу з Реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу №12082022 та Витягу з Реєстру боржників від 21.09.2022 до договору факторингу №21092022.

Зазначає, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, що унеможливлювало прийняття оскаржуваного заочного рішення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази надсилання за зареєстрованим місцем проживання апелянта ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви разом з додатками до неї, що суперечить твердженню місцевого суду, зазначеного в ухвалі суду першої інстанції від 05.12.2023, про повернення поштового конверту без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Межі розгляду апеляційним судом та явка учасників справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст 367 ЦПК України).

Учасники справи в судове засідання не з`явились втретє, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 130, 131 т. 2). ОСОБА_1 втретє подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою (а.с.117, 127, 154 т. 2), проте жодного підтвердження відповідних обставин надано не було. .

Зважаючи на те, що позиція сторін апеляційному суду відома доводи ОСОБА_1 викладені у заяві про перегляд заочного рішення, у апеляційній скарзі та письмових поясненнях, поданих до апеляційного суду, доводи позивача викладені у позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу - колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Застосовані норми права

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Враховуючи положення частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Фактичні обставини стосовно кредитного договору від 07.05.2021 № 110842968

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 110842968, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 9-11 т. 1).

Надалі до цього договору укладено:

додаткову угоду від 10.05.2021, якою збільшено суму кредиту на 1500 грн, у зв`язку з чим у графіку розрахунків визначено загальну суму кредиту в розмірі 13500 грн, строком повернення до 06.06.2021 (а.с. 12 т. 1).

додаткову угоду від 28.05.2021, якою збільшено суму кредиту на 1500 грн, у зв`язку з чим у графіку розрахунків визначено загальну суму кредиту в розмірі 15000 грн, строком повернення до 06.06.2021 (а.с. 13 т. 1).

Умовами цього кредитного договору від 07.05.2021 № 110842968, а саме пунктами 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, п. 1.7.2 визначено розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а також сторонами узгоджено розмір відсотків після закінчення строку кредитування, тобто після закінчення 30-денного строку з дня надання кредиту.

ОСОБА_1 не оспорювала факту укладення та підписання кредитного договору від 07.05.2021 № 110842968 та додатків до нього за допомогою електронного підпису.

Щодо вказаних договорів діє презумпція правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України).

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 07.05.2021 № 110842968 належним чином не виконала, у зв`язку з чим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахувало їй станом на 04.01.2022 заборгованість у розмірі 57 269,25 грн, з яких 14 997,18 за тілом кредиту, 42 272,07 грн за відсотками (а.с. 138-143 т. 1).

При цьому, згідно з наявним у справі розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07.05.2021 № 110842968 ОСОБА_1 частково погашала заборгованість за таким договором, всього нею сплачено 21 703,00 грн (а.с. 138-143 т. 1).

Також апеляційним судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу N 28/1118-01, відповідно до умов якого ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступає ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТзОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 70-77 т. 2).

Відповідно до п.п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимог.

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу від 28.11.2018 «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за Кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим Договором зобов`язальної сили.

Згідно з п. 1.5. Договору факторингу встановлено, що Реєстр прав вимоги ¬ означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору.

31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду N 26 до Договору факторингу N 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди та виклали текст договору факторингу у новій редакції (а.с. 224-228 т.1, а.с. 7780 т. 2).

Відповідно до п.1.2. Додаткової угоди № 26 під терміном «Право вимоги» слід розуміти права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Згідно із п.1.4. Додаткової угоди «Борг» означає суми грошових коштів, які підлягають оплаті клієнту боржниками за умовами кредитних договорів, строк оплати яких настав на момент переходу прав вимоги до фактора (наявна вимога), а також строк оплати яких настане в майбутньому (майбутня вимога), включаючи зобов`язання боржників повернути суму наданого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку (у разі прострочення умов кредитних договорів), а також будь-які інші зобов`язання по оплаті клієнту грошових коштів за кредитними договорами.

При цьому обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою N 26 від 31.12.2020 не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором N 110842968 року від 07.05.2021.

У наданому до справи витягу з Реєстру прав вимоги N 167 від 04.01.2022 до Договору факторингу від 28.11.2018, зазначено, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 07.05.2021 № 110842968 (а.с. 228 т. 1).

Такий витяг з Реєстру прав вимоги № 167 від 04.01.2022 не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта та фактора, а сформований і підписаний лише представником однієї сторони договору - директором ТОВ «Таліон Плюс».

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах права вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 07.05.2021 № 110842968, на загальну суму 74 516,25 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 14 997,18 грн, заборгованості за відсотками 59 519,07 грн (а.с. 16 т. 1).

Разом із тим, судовою колегією встановлено, що на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 , не було укладено кредитного договору, тобто у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

У зв`язку з цим, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Зокрема, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі N 752/8842/14-ц).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення.

Колегія зазначає, що під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року N 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року N 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладений 07.05.2021, натомість Договір факторингу N 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , та у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

Таким чином, кредитний договір від 07.05.2021 був укладений через два роки та шість місяців після укладення договору факторингу від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс, тому право вимоги щодо цього кредитного договору не існувало як на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018, так і на час укладення додаткової угоди № 26 до нього від 31.12.2020.

При цьому, як установлено вище, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою N 26 не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором N 110842968 року від 07.05.2021.

Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі наступного договору факторингу від 20.10.2022 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 07.05.2021 між позичальницею та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що договір факторингу укладений між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018, до моменту виникнення у первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним між ними 07.05.2021, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором N 110842968 в розмірі 74 516,25 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 14 997,18 грн, заборгованості за відсотками 59 519,07 грн., оскільки на момент відступлення права вимоги шляхом укладення договору факторингу вимога до боржника ОСОБА_1 не була дійсною і не належала первісному кредитору на момент її відступлення.

Посилання позивача на те, що права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у січні 2022 року, тобто після укладання Кредитного договору від 07.05.2021 та виникнення заборгованості, право вимоги якої позивач набув у жовтні 2022 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з наявних у справі доказів вбачається, що права вимоги були відступлені первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Усі намагання позивача трактувати момент першого відступлення права вимоги іншою датою (датою витягу з Реєстру прав вимоги від 04.01.2022 № 167), яка є відмінною від дати укладання договору факторингу від 28.11.2018, суперечать матеріалам справи і свідчать про неправильне тлумачення позивачем норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини.

Відтак у задоволенні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №110842968 у розмірі 74 516,25 грн слід відмовити.

Щодо кредитного договору № /748359 від 05.11.2021

05.11.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /748359, за умовами якого отримала кредит у межах суми 5000 грн строком на 15 днів до 19.11.2021 зі сплатою відсотків у порядку та розмірі встановлених умовами договору (а.с. 22 т. 1)

Цей кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п.п.1.4. п.1 кредитного договору, кредит надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Відповідно до п.п. 2.3. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п.1.5 п.1 кредитного договору № /748359, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.ua/.

Відповідач не заперечувала факту підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису, щодо цього договору діє презумпція правомірності правочину.

12.08.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» купило права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 26-30 т. 1).

Згідно п. 1.2 цього договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору (а.с. 28 т.1).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 12.08.2022 сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №/748359 складає 17 562,50 грн., з яких (а.с. 29 т. 1):

- 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 12 562,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 667/11010/14-ц.

Відповідно до п. 3.9. договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом трьох банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов?язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні дані боржників: прізвище, ім?я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Тобто, у разі сплати відповідачем ОСОБА_1 коштів на рахунок первісного кредитора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь первісного кредитора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» матеріали справи не містять, а тому колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення боргу на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

При цьому встановлено, що згідно з п 1.3 кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує 638,75% річних від суми кредиту, що відповідає 1,75% на добу.

Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору від 05.11.2021 № /748359 розмір процентів за користування кредитом за 15 днів строку кредитування становить 1312,50 грн (15 х 1,75% х 5000 = 1312,50) (а.с. 24).

Перевіряючи обґрунтованість розрахунку позивача, судовою колегією встановлено, що кредитний договір від 05.11.2021 № /748359 не містить узгоджених умов щодо розміру процентів за користування кредитними коштами після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 19.11.2021 (пункт 1.2 кредитного договору).

Умови кредитного договору про нарахування процентів до дня повного виконання зобов`язань не свідчать, що цим договором установлено строк в розумінні статті 251 ЦК України, який є іншим ніж передбачено у пункті 1.2 цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція викладена у постанові Велика Палата Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18).

За таких обставин, необґрунтованими є посилання позивача на те, що на підставі статті 1048 ЦК України він вправі нараховувати передбачені договором проценти до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

Відтак, нарахування відсотків після спливу строку кредитування визначеного кредитним договором від 05.11.2021 № /748359 (після 19.11.2021) є безпідставним.

Враховуючи, що коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 05.11.2021 № /748359 ОСОБА_1 не вносила, не довела здійснення погашень на користь позивача чи первісного кредитора, судова колегія дійшла висновку, що стягненню на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 6312,50 грн, з яких:

- 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 1312,50 грн - сума заборгованості за відсотками (у межах строку кредитування).

Враховуючи неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, рішення місцевого суду, відповідно до п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 підлягає зміні в частині визначеного розміру заборгованості, зокрема за кредитним договором від 05.11.2021 № /748359, шляхом стягнення вищевказаної заборгованості.

Щодо кредитного договору від 01.11.2021 № 00486-11/2021

01.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00486-11/2021, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків у порядку та розмірі встановлених умовами цього договору (а.с. 35-36 т. 1).

Цей кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.п.2.3. п.2 кредитного договору №00486-11/2021 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідач не заперечувала факту підписання цього кредитного договору за допомогою електронного підпису, щодо вказаного договору діє презумпція правомірності правочину.

21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 40-41 т. 1).

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору (Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу а.с. 42 т. 1).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00486-11/2021 в сумі 8 240,00 грн., з яких:

- 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 6 240,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з п. 3.9. договору факторингу №21092022, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. при перерахуванні коштів клієнт зобов?язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: прізвище, ім?я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Отже, у разі сплати відповідачем ОСОБА_1 коштів на рахунок первісного кредитора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», такі були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь первісного кредитора ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» матеріали справи не містять, а тому заборгованість підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ».

При цьому встановлено, що згідно з п 1.3 кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує 1095,0% річних від суми кредиту, що відповідає 3 % на добу.

Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору від 01.11.2021 №00486-11/2021 (Графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту) розмір процентів за користування кредитом за 15 днів строку кредитування становить 900,00 грн (15 х 3% х 2000 = 900,00) (а.с. 38 т. 1).

Перевіряючи обґрунтованість розрахунку позивача, судовою колегією встановлено, що кредитний договір від 01.11.2021 №00486-11/2021 не містить узгоджених умов щодо розміру процентів за користування кредитними коштами після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 15.11.2021 (пункт 1.2 кредитного договору).

Умови кредитного договору про нарахування процентів до дня повного виконання зобов`язань не свідчать, що цим договором установлено строк в розумінні статті 251 ЦК України, який є іншим ніж передбачено у пункті 1.2 цього договору.

Судова колегія приймає до уваги зазначену вище правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18), про те, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, необґрунтованими є посилання позивача на те, що на підставі статті 1048 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

Відтак, нарахування відсотків після спливу строку кредитування визначеного кредитним договором від 01.11.2021 №00486-11/2021 (після 15.11.2021) є безпідставним.

Враховуючи, що коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 01.11.2021 №00486-11/2021 ОСОБА_1 не вносила, не довела здійснення погашень на користь позивача чи первісного кредитора, судова колегія дійшла висновку, що стягненню на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 2900 грн, з яких:

- 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 900,00 грн - сума заборгованості за відсотками (у межах строку кредитування).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, враховуючи неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, встановивши необхідність відмови у задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 110842968, рішення місцевого суду, відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначеного розміру заборгованості. У зв`язку з цим резолютивну частину рішення слід викласти у новій редакції - стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість в загальному розмірі 9212,50 гривень, а саме:

за кредитним договором від 05.11.2021 № /748359 у розмірі 6312,50 гривень, з яких: 5000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 1312,50 гривень сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором від 01.11.2021 № 00486-11/2021 у розмірі 2900 гривень, з яких: 2000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 900,00 гривень сума заборгованості за відсотками.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

За подання позову в суді першої інстанції ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено 2684,00 грн судового збору (а.с. 1 т. 1). За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 4026,00 грн судового збору (а.с. 16 т. 2). Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 9,18 %), тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» з ОСОБА_1 підлягало стягненню 246,39 грн (2684 х 9,18% = 246,39), при цьому оскільки у задоволенні вимог відмовлено (на 90,82%) з позивача на корить ОСОБА_1 підлягало стягненню 3656,41 судового збору (4026 х 90,82% = 3656,41). Відтак, у силу ч. 10 ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю судового збору у розмірі 3410,02 гривень.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року змінити та викласти резолютивну частину у новій редакції.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 9212,50 гривень, а саме:

за кредитним договором № /748359 у розмірі 6312,50 гривень, з яких: 5000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 1312,50 гривень сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №00486-11/2021 у розмірі 2900,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 900,00 гривень сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 3410,02 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня2024 року.

Головуюча:

Судді: