Справа № 212/8211/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини,

за участі представника відповідача ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 1 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, під час якого у них народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки на тепер відносини між сторонами погіршились, то відповідач від матеріального забезпечення виховання дитини самоусунувся, ухиляючись від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину до досягненню повноліття, хоча отримує заробітну плату. Оскільки спільний для сторін син знаходиться на утриманні позивачки, то просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до моменту досягнення дитиною повноліття. Також відповідач ухиляється наразі від утримання самої позивачки у порушення ст. 84 СК України, з якою проживає спільна дитина, 2023 р. н., тобто до досягнення сином трьох років, маючи при цьому можливість надавати їй матеріальну допомогу. При цьому позивачка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримуючи допомогу в розмірі 860 грн. від держави, чого в теперішній час є недостатнім для існування та утримання сина. Отже, просила суд також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною 3-х років.

Від представника відповідача, адвоката Вовк М. В., надійшов відзив, де останній вказував, що відповідач заявлені до нього вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку визнає повністю. Натомість, щодо позовних вимог в частці стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, то вказував, що відповідач позовні вимоги в цій частині визнає частково, тобто в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку, який буде достатнім для забезпеченням необхідних життєвих потреб позивача. Зауважував при цьому, що позивачка під час перебування із відповідачем у шлюбних відносинах не була працевлаштована та не мала самостійного доходу, що просив врахувати суд. Відповідно до доходів відповідача останній отримує середньомісячну зарплату в сумі 50781 грн., тому 1/10 частка від його доходу становить 5078,10 грн. Отже, у разі сплати аліментів на утримання дружини у розмірі 1/10 від доходу відповідача сумарний дохід позивачки становитиме приблизно 5938,10 грн. (5078,10 + 860 = 5938,10), що перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи, встановлений у розмірі 3028 грн. Оскільки відповідач погоджується на виплату аліментів на утримання свого сина, то він буде нести відповідні витрати з моменту звернення позивача до суду із даним позовом. Крім того відповідач проживає у м. Кривому Розі, де вимушений нести витрати на оренду житла, що становить 4566 грн. На підставі переліченого просив суд задовольнити позов частково, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви та до моменту досягнення дитиною повноліття. При цьому просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною 3-х років.

У відповіді на відзив представник позивача, заперечуючи наведені представником відповідача аргументи, вказувала, що дохід відповідачки не впливає на її право отримувати аліменти від відповідача, який має стабільний дохід, тому він може надавати їй допомогу на її утримання до досягнення спільною для сторін дитиною трирічного віку, внаслідок чого просила суд задовольнити вимоги ОСОБА_1 повністю

Ані позивачка, ані її представник, до судового засідання не з`явились, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без їх участі, наполягаючи при цьому на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач до судового засідання також не з`явився.

Натомість, в судовому засіданні представник відповідача, адвокат Вовк М. В., наполягаючи на доводах, викладених ним у відзиві на позов, вказував, що запропонований ОСОБА_1 розмір аліментів на її утримання до досягнення спільним сином 3-річного віку є неспівмірним, бо не враховує інтересів відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що з 1 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ) перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб сторін, актовий запис № 98 від 1 березня 2023 року.

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 451 від 2 вересня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Факт реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кв. АДРЕСА_1 разом із матір`ю, ОСОБА_1 , підтверджується витягами від 13.09.2023 року та від 31.05.2023 року з Реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу.

За таких фактичних обставин суд встановив, що на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина, яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі .

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, маючи працездатний вік, то з урахуванням конкретних обставин справи, визнання відповідачем позову в цій частині, керуючись принципом справедливості та розумності, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд зазначає, що за ч. 1 ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За ч. 6 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Суд зважаючи на те, що позивачка не працює, потребуючи матеріальної допомоги відповідача до досягнення спільним сином трирічного віку, а оскільки ОСОБА_2 є працездатного віку, то він таку допомогу надавати може, отже відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення спільною дитиною трирічного віку.

Суд також зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

На підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2024 року 3028 грн.

В той же час на підставі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць щодо дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2024 року 2563 грн.

Відповідно до відомостей про доходи від 4 вересня 2024 року, наданих Державним Воєнізованим гірничорятувальним загоном ДСНС вбачається, що ОСОБА_2 працює помічником командиру взводу третього загону, отримуючи дохід протягом червня 2024 року серпня 2024 року включно в сумі 152343,20 грн., що становить на місяць близька 50781,07 грн. (152343,20 / 3 = 50781,07).

Враховуючи викладене, вбачається, що 1/4 частка від такого доходу ОСОБА_2 становитиме близька 12695,27 грн. (50781,07 / 4 = 12695,27), що перевищуватиме в півтора рази розмір мінімальної заробітної плати в Україні, вставлений на рівні 8000 грн. на місяць.

Також судом було встановлено, що договором оренди квартири від 27 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 винаймає собі житло в АДРЕСА_2 , сплачуючи за оренду житла 3000 грн. на місяць.

Суд зауважує, що позивачкою заявлені вимоги про стягнення аліментів з відповідача у загальному розмірі 1/2 частки (1/4 + 1/4 = 1/2) від доходів ОСОБА_2 .

У свою чергу за змістом ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір відрахувань за аліментами з доходів боржника не може перевищувати 50%.

Так суд зазначає, що, враховуючи середньомісячний дохід відповідача, 1/8 частка від такого доходу ОСОБА_2 спів відносно до позивачки становитиме близька 6347,64 грн. (50781,07 / 8 = 6347,64), що відповідно майже дорівнюватиме розміру мінімальної заробітної плати в Україні з урахуванням утримання передбачених законом податків та зборів з такої зарплати, тобто сумі в розмірі 6440 грн. (8000 х 0,805 = 6440).

При цьому загалом аліментні утримання на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за заявленими позовними вимогами перевищуватимуть встановлений в Україні розмір мінімальної заробітної плати в сумі 8000 грн. більш ніж вдвічі (6347,64 + 12695,27 = 19042,91).

Таким чином, виходячи з середньомісячного доходу відповідача, витрат ОСОБА_2 на оренду житла, його обов`язку сплачувати аліменти на утримання спільної для сторін дитини, а також прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб та мінімальну заробітну плату відносно до сторін по справі, то на підставі наведених обставин, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання непрацездатної дружини, ОСОБА_1 , який дорівнюватиме 1/8 частці від заробітку відповідача щомісячно, що складатиме близька 6347 грн., буде відповідати інтересам як ОСОБА_2 , так й ОСОБА_1 , з якою мешкає спільний для сторін малолітній син.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на її утримання підлягають задоволенню частково, тобто в розмірі 1/8 частки від доходів ОСОБА_2 щомісячно.

За ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21 серпня 2024 року та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 27 вересня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: Д. О. Козлов