Справа № 697/1544/24
Провадження № 2-др/697/22/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

18 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарука Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на правову допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 у зазначеній справі постановлено рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 00544-02/2023 в розмірі 3 681,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 965,93 грн.

В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, оскільки до закінчення судових дебатів представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гончарук Андрій Володимирович заявив клопотання про намір подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом 5 днів після проголошення рішення, тому з огляду на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України запропоновано відповідачу та представнику відповідача подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.

26.11.2024 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява представника відповідача адвоката Гончарука А.В. про ухвалення додаткового рішення в якій представник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові заперечення в якому просила відмовити у задоволенні клопотання адвоката Гончарука А.В. про ухвалення додаткового рішення та розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Пояснила, що клопотання адвоката є безпідставним, необгрунтованим та не підлягає задоволенню. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, який адвокатом до матеріалів справи надано не булою. Також склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження понесених витрат. Крім того, заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Адже, термін виконання вищезазначених робіт з огляду на професійний досвід адвоката та незначною складністю справи є значно завищеним. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката відповідача у розмірі 10 000,00 грн. (а.с.108-111).

Відповідач в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Гончарука А.В.

Представник відповідача адвокат Гончарук А.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням задовольнити його заяву про винесення додаткового рішення та стягнути з позивача понесені судові витрати (а.с.117).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити не співмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 зробив висновок щодо відсутності детального опису робіт. Суд звертає увагу на зміст норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Гончаруком А.В. надано Договір № 09/08/24-1 про надання правової допомоги від 09.08.2024, укладений між адвокатом Гончаруком А.В. та ОСОБА_1 (а.с.101-102), ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1094030 від 09.08.2024 (а.с.43), додаткову угоду № 1 до договору № 09/08/24 від 09.08.2024 про надання (правової) правничої допомоги від 21.11.2024 відповідно до якої адвокат та клієнт дійшли згоди про фіксовану суму гонорару, яка складає 10 000,00 грн. (а.с.103).

Тобто, факт надання правничої допомоги підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № 09/08/24 від 09.08.2024 про надання (правової) правничої допомоги від 21.11.2024, адвокат Гончарук А.В. та клієнт ОСОБА_1 уклали дану угоду про наступне: адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси замовника в усіх органах державної влади, в тому числі і судах різних інстанцій (перша, апеляційна, касаційна …), органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма представниками, які передбачені Цивільним кодексом, Сімейним кодексом, Цивільно-процесуальним кодексом України, у судовій справі № 697/1544/24, яка перебуває у провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області. Розмір гонорару встановлюється у фіксованій сумі 10 000,00 грн. Розрахунок між клієнтом та адвокатом виконується після набрання рішення суду законної сили (а.с.103).

Суд звертає увагу, що норма ч. 3 ст. 137 ЦПК України запроваджена для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою їх розподілу, що з урахуванням фіксованих ставок у повній мірі дозволяє відповідачу спростовувати розмір таких судових витрат.

Суд враховує практику Верховного Суду, а саме: що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц); що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу наданих послуг (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 12.05.2021 у справі №235/4969/19).

Відповідно до постанови ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Отже доводи відповідача про відсутність детального опису робіт за вищенаведених умов договору зі встановленням фіксованого розміру гонорару, не можуть бути прийняти до уваги.

Представник позивача заперечення щодо витрат на правову допомогу грунтує, зокрема, на тому, що адвокат відповідача не надав детальний опис послуг, виконаних робіт, їх вартості, витраченого часу.

В даному випадку, сума гонорару адвоката є фіксованою, а тому не залежить від обсягу часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Отже, доводи представника позивача щодо необхідності надання детального опису робіт є безпідставними.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Тому, посилання представника позивача на відсутність в матеріалах справи підтвердження оплати наданих адвокатом Гончаруком А.В. послуг не заслуговують на увагу, оскільки в додатковій угоді № 1 до договору № 09/08/24 від 09.08.2024 про надання (правової) правничої допомоги від 21.11.2024 вказано, що розрахунок між клієнтом та адвокатом виконується після набрання рішенням суду законної сили.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічне викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру у співвідношенні із конкретною справою.

Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих документів, сторона відповідача вказує, що загальна сума витрат на правову допомогу, яка має бути відшкодована позивачем у зв`язку з розглядом Канівським міськрайонним судом Черкаської області справи № 697/1544/24 становить 10 000,00 грн.

Водночас, у відзиві на позовну заяву міститься орієнтовний розмір судових витрат позивача за правничу допомогу, які він очікував понести, в розмірі 5 000,00 грн. (а.с.44-зворот). Про те, що він очікує понести витрати на правничу допомогу фактично в більшому розмірі, не зазначав.

Отже, за результатами розгляду справи розмір фактичних витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правову допомогу збільшився у порівнянні з попередньо визначеним орієнтовним розрахунком на 5 000,00 грн., що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому, відповідач та його представник жодним чином не обґрунтовують та не доводять, що вони не могли передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, з додаткової угоди № 1 до договору № 09/08/24 від 09.08.2024 про надання (правової) правничої допомоги від 21.11.2024 вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. визначено з урахуванням наступних послуг: представляти права і законні інтереси замовника в усіх органах державної влади, в тому числі і судах різних інстанцій (перша, апеляційна, касаційна …), органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма представниками, які передбачені Цивільним кодексом, Сімейним кодексом, Цивільно-процесуальним кодексом України, у судовій справі № 697/1544/24, яка перебуває у провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Жодних обставин, які б вказували на те, що відповідач чи його представник не могли передбачити необхідність таких витрат, враховуючи, що всі вони стосуються передбачених законом процесуальних дій сторони, представник відповідача в заяві про ухвалення додаткового рішення не навів.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Вказане вище, відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, є підставою для відмови відповідачу та його представнику у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в частині такого перевищення.

Щодо визначення суми, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, судом враховується, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково на 31,90 % (3 681,50 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100 / 11 542,00 грн. (сума, яку просив стягнути позивач) = 31,90 %), таким чином у позові відмовлено на 68,10 %.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, сума судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача складає 3 405,00 грн. (5 000,00 грн. х 68,10 % = 3 405,00 грн.), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарука Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на правову допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень, 00 копійок).

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (; юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк»);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Б . К . Скирда