Справа № 206/2855/24
Провадження № 2/206/1244/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі Бублейник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтерсах якої діє адвокат Чуб Вероніка Сергіївна до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 позивач звернулася до Самарського районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 28.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 56679569 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Хара Наталія Станіславівна від 23.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4228, за яким відбувається стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 48492,39 грн. Позивач дізналася про відкрите виконавче провадження щодо неї лише у квітні 2024 року, коли на адресу її роботодавця надійшла постанова від 03.04.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату позивача. Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Хара Наталія Станіславівна від 23.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №4228, незаконним, протиправним та таким, що не підлягає виконанню. В подальшому надала заяву про збільшення позовних вимог та стягнути з відповідача безпідставно стягнуті кошти за виконавчим написом у розмірі 8145,44 грн.. На підставі викладеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Хара Н.С. від 23.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №4228, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 48 492,39 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Крім того, представником позивача подана заява про повернення заяви про збільшення позовних вимог, а також повернення їй суму сплаченого судового збору, сплачену нею за збільшення позовних вимог у розмірі 968, 96 грн., відповідно до квитанції.

Представник відповідача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, в якій просять задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з АТ «ПУМБ» 50% суми сплаченого судового збору.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівнау судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

23.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.вчинено виконавчий напис за № 4228 про стягнення з позивача як боржника за кредитним договором № 4309 від 03.12.2012 року, укладеним з АТ «Банк Ренесанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПУМБ» заборгованість за вищевказаним кредитним договором за період з 15.05.2017 року по 15.05.2018 року в сумі 48 492 грн. 39 коп. а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18 667 грн. 81 коп., прострочена заборгованість за процентами 29 243 грн. 81 коп., строкова заборгованість за процентами 570 грн. 77 коп., та за вчинення виконавчого напису у розмірі 430 грн. 00 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л.від 28.06.2018 року відкрито виконавче провадження № 56679569 з виконання цього виконавчого напису.

Виконавчий напис вчинено на підставі договору, укладеного між сторонами у простій письмовій формі.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову КабінетуМіністрів України№ 662 від 26.11.2014року «Про внесеннязмін допереліку документів,за якимистягнення заборгованостіпровадиться убезспірному порядкуна підставівиконавчих написівнотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 23.05.2018 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11.06.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинила виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, суд враховує, що за змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У цій справі відповідачем у заяві фактично визнано позов. Обставин, за яких визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не виявлено.

Щодо вирішення заяви представника позивача про збільшення позовних вимог, суд вважає, що в цій частині вимог її слід залишити без розгляду, оскільки представником позивача заявлено клопотання про повернення даної заяви позивачу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 484,48 грн. Іншу частину сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на його користь, що становить 484,48 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968, 96 коп. за позовну вимогу про стягнення з відподача на користь позивача безпідставно стягнуті кошти за виконавчим написом, тобто за вимогу немайнового характеру. Оскільки позивач відкликала заяву про збільшення позовних вимог, та просила повернути їй сплачений судовий збір, тому суд вважає, що дана сума підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 6 ч.3, ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтерсах якої діє адвокат Чуб Вероніка Сергіївна до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Хара Н.С. від 23.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4228, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 48 492,39 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 50 відсотків судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп., сплаченого при подачі позову відповідно до квитанції № 1370-9572-8802-7406 від 03.06.2024, а також судовий збір за сплачену вимогу немайного характеру у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп., відповідно до квитанції № 1732-6519-7357-7388 від 24.06.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко