Справа № 576/1430/24
Провадження № 2/576/353/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.24 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 травня 2021 року між ТОВ „Фінансова компанія „1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір позики №78983151 у вигляді електронного документа, який був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно умов даного договору позики відповідачу передано грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок. 14.06.2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів (далі ТОВ „ФК „ЄАПБ) на підставі Договору факторингу №14/06/21, яке набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які виявились боржниками ТОВ „Фінансова компанія „1 безпечне агентство необхідних кредитів, в тому числі й до відповідача ОСОБА_1 .. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач в порушення у мов договору свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 48000 грн. (12000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36000 грн. сума заборгованості за відсотками), які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Наступного дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

09.07.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що позов відповідач визнає частково - у розмірі фактично отриманих коштів в сумі 12000 грн. Вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом вважає безпідставними, оскільки він перебуває у діючій частині прикордонних військ, охороняючи рубежі України фактично на лінії зіткнення з РФ, графік служби щільний, а тому повідомити фінансову установу про неспроможність оплатити кредити не мав можливості, а позивач в силу Законів України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон) та „Про споживче кредитування не має права стягувати з нього відсотки за користування кредитом. Зауважує, що не підписував жодних документів з товариством електронним підписом, оскільки їм не володіє.

Того ж дня від позивача надійшов ще відзив на позовну заяву, де останній просить відмовити в задоволення позову та віднести судові витрати на рахунок позивача.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив, суть якої зводиться до того, що всі права, набуті сторонами правочину за спірними договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок їх укладення, підлягають виконанню. Зазначає, що позивачем доведено факт укладення відповідачем договору позики в електронній формі, а відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону, тому нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з підстав неповідомлення ним про те, що він є військовослужбовцем. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначає, що з 23.06.2023 року і по теперішній час є військовослужбовцем, а тому звільнений від нарахування процентів за користування кредитом в сумі 36000 грн. згідно ст. 15 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Наголошує, що надані йому Законом право на пільги ніхто не відміняв, а тому доводи позивача щодо того, що ненадання згідно переліку відповідних документів позбавляє його права на застосування норм Закону, є безпідставними.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що 29 травня 2021 року між ТОВ „Фінансова компанія „1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір позики №78983151 у вигляді електронного документа, який був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно умов даного договору позики відповідачу передано грошові кошти в сумі 12000 грн. строком на 30 днів, з процентною ставкою 2.5% та з кінцевою датою повернення 28.06.2023 року, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок.

14 червня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені товариству з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів (далі ТОВ „ФК „ЄАПБ) на підставі Договору факторингу №14/06/21, яке набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які виявились боржниками ТОВ „Фінансова компанія „1 безпечне агентство необхідних кредитів, в тому числі й до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством . Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Позивач на обґрунтування своїх доводів надав суду завірену копію Договору позики з додатком до нього від 29.05.2023, підписаного сторонами за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором n7CcPwg0P1 (а.с. 7-9).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач має заборгованість за договором позики №78983151 на загальну суму 48000 грн. (12000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36000 грн. сума заборгованості за відсотками).

Однак, судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, що підтверджується службовим посвідченням НОМЕР_2 , довідками в/ч НОМЕР_1 та військовим квитком на ім`я ОСОБА_1 ..

Так, 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону.

Водночас, відповідно положень п. 15 ст. 14 Закону військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач є військовослужбовцем, суд приходить до висновку, що до нього необхідно застосувати норми п.14 ст.15 Закону та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 12000 грн., а нараховані позивачем проценти по в сумі 36000 грн. на підставі положень Закону стягненню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 грн..

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (12000 х100:48000 = 25), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 757 грн. судових витрат по оплаті судового збору (3028 х 25 : 100 = 757).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів, розташованого по вул. Симона Петлюри, 30 в м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за Договором позики №78983151 в сумі 12000 грн..

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів 757 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон