Справа № 946/2368/24
Провадження № 2/946/2133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом уточнила заявою від 11.04.2024 року та якими просить визначити, що частки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку поділу часток право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , вона являється спадкоємцем першої черги за законом, заповіт спадкодавець не залишив, спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

11.04.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просять визнати за ними право власності за кожним на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивують тим, що вищевказана квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності», частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими уточнені первісні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло № НОМЕР_1 від 23.10.1997 року, виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрі за № 68а-157, що також підтверджено відповіддю на запит № 232 від 09.04.2024 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76457136 від 03.04.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 16.07.1950 року Проскуровським міськбюро РАЦС та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 05.11.1974 року Ізмаїльським відділом РАЦС, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи те, що вищевказана квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло № НОМЕР_1 від 23.10.1997 року, виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрі за № 68а-157, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП- НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_7 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку поділу часток право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП- НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_7 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_5 ) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП- НОМЕР_6 ) право власності на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП- НОМЕР_7 ) право власності на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар