ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1945/23
провадження № 6/753/845/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Долею М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві матеріали заяви головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Катерини Ткачової про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення (судового наказу) у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

встановив:

17.09.2024 до суду від головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Катерини Ткачової надійшли матеріали щодо затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення (судового наказу).

З матеріалів вбачається, що на примусовому виконанні державного виконавця перебуває виконавче провадження №71039863 від 14.02.2023, відкрите на підставі судового наказу № 753/1945/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин доходу. 28.08.2024 до відділу надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення.

Так, сторони дійшли наступної згоди:

1)Боржник зобов`язується сплачувати стягувачу аліменти в розмірі 16 000 грн на місяць, починаючи з 07.09.2024 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 повноліття, шляхом перерахування суми аліментів на розрахунковий рахунок стягувача;

2)Стягувач зобов`язується одержувати аліменти та використовувати їх за цільовим призначенням, тобто виключно на утримання спільної з боржником дитини;

3)Стягувач відкликає з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий наказ № 753/1945/23 від 13.02.2023.

Стягувач та боржник у судовому засіданні підтримали спільну заяву, вказали, що повністю розуміють наслідки укладення итрової угоди.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

08.02.2023 Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 03.02.2023.

13.02.2023 судовий наказ отримано стягувачем ОСОБА_1

14.02.2024 за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження № 71039863.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01.08.2024 у боржника відсутня заборгованість за вказаним виконавчим провадженням.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Частина 2 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до вимог ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 ЦПК України.

Статтею 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу на те, що ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2023 року у справі № 752/11324/14-ц висловив правову позицію про те, що: «зі змісту частини першої статті 434 ЦПК України вбачається, що на законодавчому рівні встановлений імперативний припис щодо часу, коли може бути укладена мирова угода після ухвалення судового рішення, тобто закінчення судового процесу, та кола суб`єктів, які уповноважені звернутися до суду з клопотанням про затвердження мирової угоди, яке розширеному тлумаченню не підлягають.

Так, на відміну від раніше чинної частини першої статті 372 ЦПК України 2004 року, викладеної в новій редакції відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, яка дозволяла укладення мирової угоди як до відкриття виконавчого провадження, так і під час виконавчого провадження, частина перша статті 434 ЦПК України встановлює, що зазначене право може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження. Суб`єктами, які уповноважені звертатися до суду з клопотанням про затвердження мирової угоди, є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження».

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, суд приходить до висновку про затвердження мирової угоди у виконавчому провадженні.

На підставі наведеного, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 434 ЦПК України,-

постановив:

Затвердити мирову угоду, укладену 28.08.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 71039863 з примусового виконання судового наказу № 753/1945/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 03.02.2023, за наступних умов:

1)Боржник зобов`язується сплачувати стягувачу аліменти в розмірі 16 000 грн на місяць, починаючи з 07.09.2024 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 повноліття, шляхом перерахування суми аліментів на розрахунковий рахунок стягувача;

2)Стягувач зобов`язується одержувати аліменти та використовувати їх за цільовим призначенням, тобто виключно на утримання спільної з боржником дитини;

3)Стягувач відкликає з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий наказ № 753/1945/23 від 13.02.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.10.2024.