Справа № 682/2217/23
Провадження № 2/682/335/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2024 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєвої Н.В.
з участю секретарки судових засідань ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Яресько Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 03.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №975888090, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7000 грн.
02.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс».
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка становить 100 390,77 грн. та складається з суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 21 998,57 грн. та суми заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 78 392,20 грн.
Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 78 392,20 грн., а також судові витрати по справі.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2023 позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 975888090 в розмірі 100 390, 77 грн., та судовий збір в сумі 2684 грн.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.03.2024 року скасоване заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2023 року за заявою ОСОБА_2 та призначено розгляд справи на 27.03.2024 року.
Представник ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача адвокат Яресько Т.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відступлено право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс». Відсутні як Реєстр боржників № 158 від 02.11.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, так і договір факторингу № 28/1118-01. Крім того, позивачем не долучено до позову жодного первинного бухгалтерського документа, що підтверджує факт здійснення господарської операції. Позивачем разом із кредитним договором надані додаткова угода до Кредитного договору від 20.05.2021 року про збільшення тіла кредиту на 500 грн., додаткова угода від 08.06.2021 року до Кредитного договору, якою збільшено тіло кредиту на 1500 грн., копію додаткової угоди від 26.07.2021 року до Кредитного договору, відповідно до якої збільшено тіло кредиту на 6 000 грн., проте вказані додаткові угоди не були підписані електронним підписом ОСОБА_2 з використанням одноразового ідентифікатора, як зазначено у п.4.4. Кредитного договору, хоча Кредитний договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV3F6j9. Тому додаткові угоди до Кредитного договору, в силу приписів ч.1 ст. 654, ч.2 ст.1055 ЦК України є нікчемними, а отже не можуть бути належними та достовірними доказами. Позивачем безпідставно нараховані проценти поза межами строку кредитування. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем неможливо вирахувати, коли заборгованість була переведена в прострочену, чи була сплата з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані та коли вони були нараховані. Оскільки позивач неодноразово стверджує, що він стягує виключно тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, а не проценти за ч.2 ст.625 ЦК України, а тому не має права стягувати незаконно нараховані відсотки поза межами строку кредитування. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, просив у позові відмовити, стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 12 000 грн.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази у справі в їх сукупності та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного 03.04.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору №975888090 ОСОБА_2 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 7000 грн., строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 1.3 цього Договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.2 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якого позичальник в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Договір підписаний з боку позичальника електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 03.04.2021 о 22:13:12, введено 03.04.2021 о 22:14:19.
20.05.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до Договору № 975888090 від 03.04.2021 року, якою збільшено суму кредиту на 500 грн. Сторони домовилися, що додаткова сума Кредиту, вказана в п. 1 цієї Додаткової угоди, підлягає поверненню згідно Графіку розрахунків, наведеному у Додатку №1 до Додаткової угоди (п.2 Додаткової угоди).
08.06.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до Договору № 975888090 від 03.04.2021 року, якою збільшено суму кредиту на 1500 грн. Сторони домовилися, що додаткова сума Кредиту, вказана в п. 1 цієї Додаткової угоди, підлягає поверненню згідно Графіку розрахунків, наведеному у Додатку №1 до Додаткової угоди (п.2 Додаткової угоди).
26.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до Договору № 975888090 від 03.04.2021 року, якою збільшено суму кредиту на 6000 грн. Сторони домовилися, що додаткова сума Кредиту, вказана в п. 1 цієї Додаткової угоди, підлягає поверненню згідно Графіку розрахунків, наведеному у Додатку №1 до Додаткової угоди (п.2 Додаткової угоди). Вказані додаткові угоди не підписані зі сторони позичальника ОСОБА_2 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Судом належними доказами встановлено, що 03.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №975888090 у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів. Крім того, 20.05.2021 року, 08.06.2021 року та 26.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_2 укладені додаткові угоди, за якими збільшено суми кредиту на 500, 1500, 6000 грн, які не підписані ОСОБА_2 , а тому вказані угоди є нікчемними. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передала ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність договору між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 03.04.2021 року. Разом з тим, позивачем не доведено, що він набув право вимоги до відповідача за договором № 975888090 за договором відступлення прав вимоги, тобто що він є правонаступником позикодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», оскільки позивачем надано суду лише договір факторингу № 20102022, укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 20.10.2022 року. Разом з тим, позивачем не надано суду договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» за оплату належні йому права вимоги до ОСОБА_2 . Про вказаний договір позивач зазначив лише у позовній заяві.
Відповідно до частиною першою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За наведених обставин, суд оцінюючи у сукупності вище зазначені обставини встановлені судом під час розгляду справи по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами своє право вимагати стягнення боргу за договором № 975888090 від 03.04.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 . З розрахунку заборгованості, наданому суду слідує, що до суми заборгованості включено суму кредиту, яка була збільшена на підставі додаткових угод, які не були підписані відповідачем ОСОБА_2 , тому є нікчемними. До позову не долучено розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , зробленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на момент відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 , що унеможливлює перевірку правильності нарахування процентів за кредитним договором, за умови оспорювання відповідачем розміру кредитної заборгованості. А долучені до відповіді на відзив докази : витяг з Реєстру прав вимоги №158 від 02.11.2021 року, до укладеного ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, розрахунок заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", платіжні доручення від 03.04.2001 року, 20.05.2021 року, 08.06.2021 року, 02.07.2021 року, 26.07.2021 року є недопустимими доказами, оскільки підписані електронним підписом директора ОСОБА_3 , натомість договір укладений з ОСОБА_2 від імені ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" директором ОСОБА_4 , що ставить під сумнів їх дійсність, до того ж витяг з реєстру прав вимоги не може бути доказом укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, на який позивач посилається у позові.
З цих підстав у позові слід відмовити.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 «Про електронну комерцію", ст. 6-16, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
В задоволенні позову ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Стягнути з ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.04.2024 року.

Суддя Н.В.Матвєєва