Провадження № 2/161/4130/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року, через засоби поштового зв`язку, позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою (06.08.2024 року зареєстровано у суді) на обґрунтування якої зазначила, що 11.06.2021 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 . Однак, подружнє життя із відповідачем не склалося. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2023 року у справі № 161/16131/22 їх шлюб із ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки. Вказує, що відповідач здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, а тому останній має змогу надавати кошти на матеріальне забезпечення дитини. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення нею повноліття.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, до свого позову долучила заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 10).

Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.06.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2023 року у справі № 161/16131/22 їх шлюб із ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 9).

За час шлюбу в подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народилася спільна дитина донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

28.04.2023 року ОСОБА_6 , у зв`язку з одруженням із ОСОБА_8 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 6).

Тобто, сторони у справі є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом також встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них (а.с. 5, 8, 13).

Дана обставина відповідачем не оспорюється.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення аліментів слідує, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільної малолітньої доньки, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває та будь-яких інших осіб на утриманні не має.

ОСОБА_2 офіційно працевлаштований у ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна» (Луцьк) на посаді пакувальника.

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є здоровою, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня: для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що ОСОБА_1 довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає зазначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

При визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, також приймає до уваги визнання відповідачем заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як встановлено судом, датою пред`явлення позову ОСОБА_1 є 30.07.2024 року день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відправку поштового відправлення (а.с. 11).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 206, 247, 263-265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.07.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 27 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська