Справа №519/367/24
Провадження по справі №2/498/289/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Чернецької Н.С.

за участю секретаря судового засідання Гонтаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина - інвалід,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина інвалід. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що позивач з 2000 по 2022 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 08.11.2022 року у цивільній справі №511/1553/22 також було задоволено позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Рішенням суду присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2800,00 грн. У позивача погіршився стан здоров`я. З серпня 2022 року позивачці присвоєно третю групу інвалідності. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія ААГ №499090 від 19.09.2023 року позивач має 3 групу інвалідності внаслідок загального захворювання із датою чергового переогляду 20.09.2024 року. Внаслідок погіршення здоров`я позивач є безробітною та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2730,00 грн. в місяць. Крім того, позивач не має можливості працевлаштуватись не тільки внаслідок стану свого здоров`я, але і в наслідок захворювання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно медичного висновку на дитину-інваліда віком до 18 років №18 від 01.07.2022 року, ОСОБА_3 має захворювання «Легка розумова відсталість» F70 та його стан відповідає розділу Х пункту 1 підпункту 1.6 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України №454/471/516 від 08.11.2001, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2001 року за №1073/6264. F70.1.6 розумова відсталість легкого ступеня поєднана з вираженим порушенням слуху, зору, мови, опорно-рухового апарату, функцій інших органів та систем, які призводять до стійкої соціальної дезадаптації, патологічних форм поведінки. Позивачка отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю внаслідок захворювання сина та встановлення вказаного діагнозу. Внаслідок цього захворювання дитина потребує постійного догляду, потребує індивідуальних занять на дому з спеціальними педагогами, оскільки стійка соціальна дезадаптація не дозволяє отримувати освіту в загальній школі. Дитині рекомендовано здобуття освіти відповідно до здібностей, потреб, мотивації, можливостей та досвіду дитини згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 12.01.2016 року №8 «Про затвердження Положення про індивідуальну форму здобуття загальної середньої освіти». За вказаною рекомендацією дитина навчається вдома з вчителями, які приходять у призначений час, у зв`язку з чим мати постійно має знаходитися вдома з дитиною. Також дитина знаходиться на реабілітації та отримує реабілітаційні послуги в КЗ «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю». Вказані обставини змушують позивачку звернутись із даним позовом із вимогою стягнути з відповідача аліменти на її користь у частині від доходу відповідача. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вказаної статті право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею, нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду, спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 0 листопада 2022 року по справі №511/1533/22. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, а саме до 14.11.2026 року, починаючи з 03.08.2022 року, на: проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частку всіх видів заробітку щомісячно. Стягнути з ОСОБА_2 на користь та на утримання ОСОБА_1 , з якою проживає дитина-інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитино-інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування цією дитиною.

Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього вдруге надійшла заява про відкладення розгляду справи. Заперечення на позовну заяву відповідач не подав.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Як встановлено судом, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 20 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №255.

Згідно рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області №511/1553/22 від 08.11.2022 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 вересня 2000 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03 - розірвано. Та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 03.08.2022 року.

В матеріалах справи наявний медичний висновок №18 на дитину-інваліда віком до 18 років від 01.07.2022 року, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання: легка розумова відсталість. F70.

Згідно довідки №43 від 07.02.2024 року виданої КСЗ «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю» вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на реабілітації та отримує реабілітаційні послуги в КСЗ «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю» з 03.01.2024 року.

Згідно копії довідки №314 від 09.02.2024 року виданої Лиманським відділом УСЗН ОРДА в Одеській області, вбачається. що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Лиманському відділі УСЗН ОРДА в Одеській області і отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №499090 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має третю групу інвалідності.

Згідно довідки про доходи №7305 4737 2933 5312 видана пенсіонеру ОСОБА_1 , в тому, що вона перебуває на обліку в Великомихайлівському ОУ ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності.

Згідно копії посвідчення виданого Лиманським УСЗН серії ДДА №036720 встановлено, що державна соціальна допомога дітей з інвалідністю призначена ОСОБА_3 , 2008 року народження, законний представник дитини з інвалідністю є ОСОБА_1 .

Згідно копії медичного висновку №96 на дитину-інваліда віком до 18 років від 21.08.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання (патологічний стан) F71, НОМЕР_2 , F07. Висновок: існуюче захворювання (патологічний стан) відповідає розділу Х, пункту 1, підпункту 1.6 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Висновок дійсний до 13 листопада 2026 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Суд також вважає, з огляду на зміни в законодавстві, даний розмір аліментів не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою, також з часу ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання: легка розумова відсталість. F70, та потребує постійного догляду та реабілітації.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

При цьому, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При вирішенні даного спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю.

Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р. N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначення інвалідності дитини доповнено посиланням на те, що стійкий розлад функцій організму зумовлює обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

У статті 19 цього ж Закону зазначено про безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту.

За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:

1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом;

2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;

3) цей з подружжя опікується нею;

4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України).

Обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин, право матері на отримання аліментів від батька дитини виникає у разі, якщо вона проживає з дитиною з інвалідністю; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; матір опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину з інвалідністю виникає за обов`язкової сукупності вказаних вище юридичних фактів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів на сина та на утримання позивачки ОСОБА_1 як матері дитини з інвалідністю, суд враховує, що позивачка є інвалідом 3 групи, має на утриманні дитину-інваліда, не працює, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина - інвалід в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина - інвалід - задовольнити.

Змінити призначений за рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2022 року по справі №511/1553/22 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 03.08.2022 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: с.Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: с.Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання як дружини із якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 березня 2024 року та протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: с.Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області судовий збір у розмірі 2422,40 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2024 року.

Суддя Н.С. Чернецька