Справа № 523/8084/24
Провадження №2/523/4024/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, заяву про затвердження мирової угоди від 10 жовтня 2024 року укладену між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні сторонами подано спільну заяву від 10 жовтня 2024 року про затвердження мирової угоди, згідно якої сторони дійшли згоди на вказаних умовах :

1. Припинити право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

2. Визнати право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на частину, яка до цього належала позивачу ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_2 .

3. Позивач ОСОБА_1 погоджується і усвідомлює те, що Відповідач ОСОБА_2 , після затвердження даної мирової угоди ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси має право здійснити в подальшому оформлення та реєстрацію в Держаному реєстрі за собою права власності в цілому на квартиру АДРЕСА_1 .

4. Припинити право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

5. Визнати право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частину, яка до цього належала Відповідачу ОСОБА_2 , квартири АДРЕСА_3 .

6. Відповідач ОСОБА_2 , погоджується на те, що Позивач ОСОБА_1 , після затвердження даної Мирової угоди ухвалою Суворовського районного районного суду міста Одеси має право здійснити в подальшому оформлення та реєстрацію в Держаному реєстрі за собою права власності в цілому на квартиру АДРЕСА_4 .

7. Ця мирова угода остаточно врегульовує спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 .

8. Сторони засвідчують, що після набрання чинності даною Мировою Угодою вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо спільного майна подружжя, а також будь-яких претензій матеріального характеру, пов`язаних з відшкодуванням витрат на правову допомогу, судового збору та інших витрат, пов`язаних із розглядом даної справи.

9. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової Угоди.

10. Сторони підтверджують, що вони не мають будь-яких обмежень своєї дієздатності на підписання цієї Мирової Угоди. Крім цього, Сторони не перебувають під впливом будь-яких тяжких обставин та/або примусу.

11. Позивач та Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й Держави.

12. Сторони усвідомлюють, що вчинення будь-якою стороною дій, як до підписання цієї Мирової Угоди так і після, що унеможливлюють в будь-якій частині виконання цієї Мирової Угоди іншою стороною, можуть бути підставою для перегляду Ухвали про затвердження Мирової Угоди за нововиявленими обставинами.

13. Судові витрати покладаються на Сторони в розмірі, які вони самі понесли.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача, позивач заяву про затвердження мирової угоди підтримали.

В підготовчому судовому засіданні відповідач заяву про затвердження мирової угоди підтримав.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Статтею 207 ч. 4 ЦПК України встановлено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Крім того, ч.5 ст. 207 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що її положення суперечать вимогам чинного законодавства.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами. Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Так, зі змісту мирової угоди вбачається, що її предметом є передача нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 у власність відповідача та квартири АДРЕСА_4 у власність позивача.

Тобто, фактично предмет мирової угоди не співвідноситься з предметом позову (порядок користування квартирою АДРЕСА_1 ) та виходить за його межі, а сторони фактично просять вирішити спір про поділ майна подружжя шляхом переходу права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна.

Суд констатує, що звертаючись до суду з заявою про затвердження мирової угоди, сторонами не наданого жодного належного та допустимого доказу на підтвердження права власності кожної із сторін на вказані частки нерухомості, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити чи не порушує вказана мирова угода прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору, а відносно інших правовідносин - відчуження та набуття у власність майна, які не були предметом спору у даному судовому провадженні.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Відтак, умови мирової угоди, запропоновані сторонами, суперечать закону, так як фактично, за умовою мирової угоди, суд має визнати за позивачем та відповідачем право власності на нерухоме майно, що в свою чергу не відповідає вимогам Цивільного кодексу України.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Керуючись ст.ст. 49, 207, 208, 255, 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди від 10 жовтня 2024 року укладеної між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою.

Продовжити розгляд цивільної справи №523/13737/24.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 12:00 год. 11 грудня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду по даній справі.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2024 року.

Суддя