РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Бірукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою , -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою площею 977 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у користування 31/100 частини для обслуговування будівель і споруд, що знаходяться у фактичному користуванні та визначити межі користування земельної ділянки, стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником 31/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 є: 24/100 часток - ОСОБА_6 , яка успадкувала частку після смерті ОСОБА_8 ; 45/100 часток- ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про право власності в порядку спадкування після смерті якої не видавалось. Окрім того, у домоволодінні по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яких позивач ОСОБА_1 залучила до справи у якості співвідповідачів. Зазначає, що у співвласників склався певний порядок користування земельною ділянкою. В той же час у співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_6 та осіб, що фактично проживають та зареєстровані на території домоволодіння ОСОБА_5 виникають постійні суперечки щодо порядку користування земельною ділянкою, а тому позивач задля уникнення конфліктів та реалізації своїх прав, вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою, виходячи з фактичного порядку користування будинковолодінням та часток кожного із співвласників.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2019 року задоволено клопотання вповноваженого представника позивача та призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл М.С.Бокаріуса. Провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 травня 2021 року провадження у справі поновлено.

Надалі позивач змінила позовні вимоги та просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту ІІ висновку комісійної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 959/5130 від 05.04.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22 червня 2021 року прийнято до розгляду змінену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою від 15.06.2021року.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не скористались своїм правом на надання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , у поданому відзиві, проти заявлених вимог заперечувала, зазначаючи вона, ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є власниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , а тому є неналежними відповідачами.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Андерс В.М. та залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою, співвідповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає: АДРЕСА_2 і який є сином померлої ОСОБА_11 та встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_7 не скористались своїм правом на надання відзиву на позовну заяву позивача.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2021 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 квітня 2024 року за клопотанням представника позивача витребувана спадкова справа №31/2020, яка була відкрита після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника.

Відповідачі ОСОБА_12 , ОСОБА_3 подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неодноразово подавали до суду заяви про відкладення розгляду справи, у судові засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

На підставі рішення виконавчого комітету Кагановічської районної Ради депутатів трудящих від 23.08.1955 року № 16 затверджено акти подані інвентаризаційною комісією по обліку земельних ділянок та виявлення лишків землі в 259 кварталах; затверджено матеріали обміру земель на надання у користування земельних ділянок будівельного кварталу № 1053, зокрема земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 ; за житловим будинком по АДРЕСА_1 , закріплена земельна ділянка, яку надано у користування площею 977 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів від 04 липня 1989 року № 188-25 «Про розподіл ідеальних часток у спільній власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 » встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить ОСОБА_8 -24/100 частини; ОСОБА_9 -45/100 частин; ОСОБА_1 -31/100 частин.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Харківським МБТІ станом на 18.06.1988 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складалось: з житлового будинку літ. А-1, житлового будинку літ. Б-1, житлових прибудов літ. А1, А2, А3, сіней літ.а, а1, б, ганків літ.а2, а3, б1, надвірних будівель: сараїв літ. В,Г,Д, льоху літ.Е , вбиральні Ж, бані літ.З, огорож № 1,2., що розташовані на земельній ділянці, площею 977 кв.м.

Згідно інформацією зазначеною у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2019 року, де вказано, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 153,6 кв.м та житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 40,0 кв.м житлових прибудов літ. А1, А2, А3, сіней літ.а, а1, б, ганків літ.а2, а3, б1, надвірних будівель: сараїв літ. В,Г,Д, льоху літ.Е , вбиральні Ж, бані літ.З, огорож № 1,2, що розташовані на земельній ділянці, площею 977 кв.м.

З листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 11.05.2019 року № 1059993 вбачається, що згідно з наявними архівними матеріалами реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року зареєстрована була наступним чином: 31/100 частина за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 17.08.1989 року ЖЕО Київського району; 45/100 частина за ОСОБА_9 ; 24/100 частина за ОСОБА_8 .

На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння Б/н, виданого 17.08.1989 року ЖЕО Київського району м.Харкова на підставі рішення виконкому Київського районної Ради народних депутатів № 188-25 від 04.07.1989 року, реєстровий № 280 позивач ОСОБА_1 є власницею 31/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 на 31/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.05.2019 року, номер запису про право власності: 31758467.

Власником 45/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 ( ОСОБА_13 , на підставі Свідоцтва на право особистої власності Б/н на домоволодіння від 14.11.1989 року, виданого ЖЕО Київського району м.Харкова на підставі рішення виконкому Київського районної Ради народних депутатів № 188-25 від 04.07.1989 року, реєстровий № 280. Право власності за ОСОБА_11 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 07.05.2019 року номер довідки № 165659587.

Відповідач ОСОБА_6 , є власником 24/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 1660, виданого 03.04.2019 року приватним нотаріусом ХМНО Бєлінською К.В., яка отримала спадщину після смерті ОСОБА_8 . Право власності за ОСОБА_6 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 07.05.2019 року номер довідки № 165652296.

З Інформації з реєстру територіальної громади м.Харкова від 16.05.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_11 приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. заведена спадкова справа №31/2020 від 22.12.2020р. від 31.10.2022 .

В матеріалах спадкової справи наявні дві заяви : від ОСОБА_1 , від представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 .

На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Так у заяві від 22.12.2020р. ОСОБА_1 зазначає, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_11 та фактично прийняла спадщину.

У заяві ОСОБА_5 зазначено, що єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_11 є її син ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_11 є матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також за запитом приватного нотаріуса, поданого через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, від Головного управління Міністерства юстиції РФ м.Москви надійшла копія спадкової справи, заведеної нотаріусом м.Москви РФ №254/2004р.

Згідно спадкової справи №254/2004р. ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Москва РФ , після її смерті до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 16.04.2004р. звернувся її син ОСОБА_7

25.06.2004р. ОСОБА_7 видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його матері ОСОБА_11 , на квартиру в РФ та вклад в банк РФ.

Постановою приватного нотаріуса ХМНО Сергієнко Н.В. від 08.11.2023р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_11 , оскільки вона є спадкоємцем другої черги, проте наявний спадкоємець першої черги син ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи надані документи спадкової справи та положення ст.1268 ЦК України фактичним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11 є її син ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що між співвласниками склався наступний фактичний порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями: позивач ОСОБА_1 , користується: житловим будинком літ. Б-1, надвірними будівлями: вбиральня Ж та особисто побудованими гаражем, банею, альтанкою.

Відповідач ОСОБА_6 та померла ОСОБА_11 , спадкоємцем якої є ОСОБА_7 , користуються житловим будинком літ. А-1, житловими прибудовами А1, А2, А3, надвірними будівлями: сараями літ. Г,Д, льохом літ.Е, банею літ.З. У спільному користуванні співвласників знаходиться огорожі № 1,2

Суд зазначає, що відповідно до ст. 91, 90 Земельного кодексу УРСР (чинного на момент набуття часток у спільній власності на домоволодіння між ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ), особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно; порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. На землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною.

Відповідно до п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції 2001 року), громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном (такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року у справі № 569/14731/17)

Відповідно до висновку комісійної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 05.04.2021 року за №959/5130 на розгляд запропоновані варіанти № І, ІІ, порядку користування земельною ділянкою площею 977 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями .

За першим варіантом пропонується виділити у користування:

1 співласнику земельну ділянку площею 326 кв.м, що відповідає покладеній на частку, в тому числі :

-322 кв.м - у особисте користування;

- 4 кв.м. частина у загальне користування.

ІІ та III співвласникам земельну ділянку площею 725 кв.м, що відповідає покладеній на частку , в тому числі:

-721 кв.м - у особисте користування;

-4 кв.м - частина у загальне користування.

Межі земельних ділянок, що пропонується виділити у користування співвласників (позначені на схемі червоним кольором) проходять таким чином:

т.А на відстані 3,15 м. від межі земельної ділянки №13

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВГ по прямій розміром 18,15 м;

відрізок ГД по прямій розміром 4,3 м;

відрізок ДЕ по прямій розміром 2,5 м;

відрізок ЕЖ по прямій розміром 2,85 м;

відрізок ЖЗ по прямій розміром 7,65 м;

відрізок ЗИ по прямій розміром 21,55 м;

відрізок ИК по прямій розміром 1,3 м;

відрізок КЛ по прямій розміром 1,45 м;

т.Л на відстані 2,65 м. від межі земельної ділянки №13.

Межі земельної ділянки загального користування проходять таким чином:

т. А на відстані 3,15 м від межі земельної ділянки №13;

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВМ по прямій розміром 1,3 м;

відрізок МН по підпірній стіні розміром 4,1 м;

відрізок НО по прямій розміром 1,0 м до хвіртки.

Проілюстровано у додатку №2 до висновку.

Для використання І варіанту виділу, необхідно демонтувати підпірну стінку на відрізку БВ та улаштувати сходи для здійснення доступу на земельну ділянку, яку запропоновано у користування ОСОБА_1 для обслуговування будівель та споруд, що знаходяться у її фактичному користуванні.

З урахуванням розташування альтанки на земельній ділянці, пропонується встановлення земельного сервітуту для 1 співвласника.

За другим варіантом пропонується виділити у користування:

-1 співвласнику земельну ділянку площею 349 кв.м, що на 23 кв.м (349-326) більше чим покладено на частку, в тому числі:

-345 кв.м - у особисте користування;

-4,0 кв.м 1/2 частина у загальне користування всіх співвласників.

-II та III співвласникам земельну ділянку площею 702 кв.м, що на 23 кв.м (725-702) менше чим покладено на частку, в тому числі:

-698 кв.м - у особисте спільне користування;

-4,0 кв.м -1/2 частина у загальне користування всіх співвласників.

Межі земельних ділянок, що пропонується виділити у користування співвласників означені на схемі червоним кольором) проходять таким чином:

т. А на відстані 3,15м від межі земельної ділянки №13;

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВГ по прямій розміром 11,75 м;

відрізок ГД по прямій розміром 2,9 м;

відрізок ДЕ по прямій розміром 3,8 м;

відрізок ЕЖ по прямій розміром 4,6 м;

відрізок ЖЗ по прямій розміром 4,05 м;

відрізок ЗИ по прямій розміром 2,5 м;

відрізок ИК по прямій розміром 2,85 м;

відрізок КЛ по прямій розміром 7,65 м;

відрізок ЛМ по прямій розміром 21,55 м;

відрізок МН по прямій розміром 1,3 м;

відрізок НО по прямій розміром 1,45 м;

т. О на відстані 2,65 м від межі земельної ділянки № 13.

Межі земельної ділянки загального користування проходять таким чином:

т. А на відстані 3,15 м від межі земельної ділянки №13;

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВП по прямій розміром 1,3 м;

відрізок ПР по підпірній стіні розміром 4,1 м;

відрізок РС по прямій розміром 1,0 м до хвіртки.

Межі земельного сервітуту (позначені на схемі пунктирною лінією червоного кольору) проходять таким чином:

відрізок ГД - по стіні альтанки,

відрізок Дг - розміром 1,0 м,

відрізок гв - розміром 2,9 м,

відрізок вб - розміром 0,8 м,

відрізок ба - розміром 0,8 м,

відрізок аГ - розміром 1,0 м.

Проілюстровано у додатку № 3 до висновку.

Для виконання II варіанту виділу, необхідно демонтувати підпірну стінку на відрізку БВ та улаштувати сходи для здійснення доступу на земельну ділянку, яку запропоновано у користування ОСОБА_1 для обслуговування будівель та споруд, що знаходяться у її фактичному користуванні.

Також в експертизі зазначено , що технічний стан конструктивних елементів сараю літ. «Г» оцінюється як ветхий та непридатний до нормальної експлуатації. Перенос вказаного сараю на інше місце є недоцільним , в зв`язку з тим, що конструктивні елементи мають фізичний знос та не підлягають повторному використанню.

З вказаної експертизи вбачається, що перший варіант відповідає часткам співвласників:

позивачу у користування 322 кв.м. і 4 кв.м. частина у загальне користування;

ОСОБА_6 та померлій ОСОБА_11 , спадкоємцем якої є ОСОБА_7 у користування 721 кв.м. і 4 кв.м. частина у загальне користування.

Другий варіант з відхилом від часток співвласників, зокрема позивачу на 23 кв.м. більше, а саме :

позивачу у користування 349 кв.м. і 4 кв.м. частина у загальне користування;

ОСОБА_6 , померлій ОСОБА_11 , спадкоємцем якої є ОСОБА_7 у користування 698 кв.м. і 4 кв.м. частина у загальне користування.

Згідно роз`яснень, які викладені в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» уУ справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При визначені варіантів встановлення користування земельною ділянкою, суд в даному випадку вважає за необхідне визначити перший варіант визначений експертом, оскільки він відповідає долям співвласникам у житловому будинку з надвірними будівлями., який судом враховується в першу чергу та такий варіант не порушує права співвласників.

Другий варіант, який просить позивач, фактично відрізняється можливістю користування та обслуговування позивачем альтанки, яка є самочинно збудованою спорудою та не може бути врахована судом.

За ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Щодо встановлення земельного сервітуту, суд зазначає наступне.

Так, за проведеною експертизою запропоновано встановлення сервітут необхідного в обох варіантах для користування та обслуговування альтанки , проте як встановлено судом альтанка є самочинно збудованою спорудою.

Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання свого майна неможливе без застосування обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

З врахуванням викладених норм права можна зробити висновок, що, встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою його встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, яка звертається щодо встановлення такого обмеженого користування чужим майном.

У постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі №925/603/18, від 17 жовтня 2019 року у справі №484/690/16-ц від 08 грудня 2021 року у справі №686/18456/18 зазначено, що передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Доказів звернення позивача до співвласників з пропозицією укладання земельного сервітуту суду не надано.

Таким чином, суд не вбачає підстав для надання позивачу у користування частини земельної ділянки для користування та обслуговування самочинної альтанки, встановлення земельного сервітуту, що не позбавляє позивача після визнання права власності у встановленому законом порядку на альтанку звернутися до співвласників для укладання договору про встановлення земельного сервітуту.

Також в обох варіантах запропонованих експертом для визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 необхідно демонтувати підпірну стінку на відрізку БВ та улаштувати сходи для здійснення доступу на земельну ділянку.

Вказаний демонтаж необхідно здійснити у відповідності до Державних будівельних норм України .

В даному випадку відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , внаслідок чого є неналежними відповідачами.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 в пропорційному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-13, 76-83, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 977 кв.м., між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями , відповідно до якого:

Земельну ділянку площею 8,0 кв.м залишити у загальному користуванні співвласників (землекористувачів) для доступу з вулиці до житлових будинків.

ОСОБА_1 . виділити у користування земельну ділянку площею 322 кв.м, 4 кв.м. частина у загальне користування.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спадкоємцю померлої ОСОБА_11 , виділити у користування земельну ділянку площею 721 кв.м, 4 кв.м. частина у загальне користування.

Межі земельних ділянок , виділити у користування співвласників таким чином:

т.А на відстані 3,15 м. від межі земельної ділянки №13

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВГ по прямій розміром 18,15 м;

відрізок ГД по прямій розміром 4,3 м;

відрізок ДЕ по прямій розміром 2,5 м;

відрізок ЕЖ по прямій розміром 2,85 м;

відрізок ЖЗ по прямій розміром 7,65 м;

відрізок ЗИ по прямій розміром 21,55 м;

відрізок ИК по прямій розміром 1,3 м;

відрізок КЛ по прямій розміром 1,45 м;

т.Л на відстані 2,65 м. від межі земельної ділянки № НОМЕР_6 .

Межі земельної ділянки загального користування визначити таким чином:

т. А на відстані 3,15 м від межі земельної ділянки №13;

відрізок АБ по зовнішній стіні гаражу;

відрізок БВ по прямій розміром 1,0 м;

відрізок ВМ по прямій розміром 1,3 м;

відрізок МН по підпірній стіні розміром 4,1 м;

відрізок НО по прямій розміром 1,0 м до хвіртки.

ОСОБА_1 демонтувати підпірну стінку на відрізку БВ та улаштувати сходи для здійснення доступу на земельну ділянку, у відповідності до Державних будівельних норм України .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 8618 грн. 40 коп. по 4309 грн. 20 коп. з кожного .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлений 31.05.2024р.

Суддя Бородіна Н.М.