Справа № 513/564/24
Провадження № 2/513/609/24
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Реу Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою МОТОРНОГО (транспортного) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентованою виплатою, -
у с т а н о в и в:
29 квітня 2024 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява МОТОРНОГО (транспортного) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентованою виплатою, яка 29 квітня 2024 року передана у провадження судді Рязанової К.Ю. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
02 травня 2024 року Саратським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 10 червня 2024 року.
10 червня 2024 року судовий розгляд не відбувся, оскільки відповідно до довідки від 29 квітня 2024 року №12 з 29 квітня 2024 року в суді відсутня маркована продукція, у зв`язку із чим не здійснювалась відправка поштової кореспонденції. Розгляд справи відкладено на 09 липня 2024 року.
09 липня 2024 року розгляд справи не відбувся через неявку відповідача, оскільки відповідно до інформації за результатами відстеження направленого повідомлення «відправлення у точці видачі». Розгляд справи відкладено на 19 вересня 2024 року.
15 липня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, з якими відповідач ознайомився 15 липня 2024 року.
19 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Реу Р.В. про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами справи представник ознайомився 24 вересня 2024 року.
09 жовтня 2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.
10 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи.
Представник позивача до суду не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача клопотання підтримав просив задовольнити та зазначив, що відповідачем були передані кошти ОСОБА_2 на поховання у сумі 1000 доларів США, однак у заявах про виплату страхового відшкодування зазначено, що взаєморахунки між учасниками ДТП не здійснювались.
Дослідивши матеріали справи, надані клопотання, давши їм оцінку в сукупності, суд доходить до таких висновків.
Учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України).
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до положень ч.7 та ч.8 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом положень частини першої та другої статі 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Правовий аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє дійти висновку про те, що учаснику справи гарантується право подати до суду відзив на позов протягом строку, встановленого судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
При цьому, за приписами статті 127 ЦПК України, за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, судом роз`яснено учасникам цивільного процесу, що відповідач має право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надіслати: суду - заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження та письмовий відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.
Конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду 26 липня 2024 року без відмітки про причини не вручення.
Разом з тим, відповідно до розписки, яка мається в матеріалах справи відповідач ознайомився з матеріалами справи 15 липня 2024 року.
Із правового контексту вищенаведених норм ЦПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.
В свою чергу, представник відповідача посилається як поважні причини несвоєчасного звернення до суду з відзивом на позов те, що він ознайомився із матеріалами справи лише 24 вересня 2024 року і відповідно в межах визначеного строку подав відзив. Однак, відповідач ознайомився із матеріалами справи та ухвалою суду 15 липня 2024 року та факт того, що з вересня 2024 року інтереси позивача розпочав представляти адвокат, беззаперечно не свідчить про поважність причини пропуску процесуального строку для подання відзиву. Відповідач не наводить жодного аргументування неможливості звернутися до відповідного органу безоплатної правової допомоги, раніше вересня 2024 року, та отримати відповідні консультації та допомогу у складанні та поданні до суду відзиву.
Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву.
Щодо залучення третьої особи, то суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Згідно положень ч. 5 ст. 53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 ЦПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.
За змістом ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Посилаючись на те, що в заяві на виплату страхового відшкодування зазначено, що взаєморахунки між учасниками не проводились, однак представник відповідача стверджує, що ОСОБА_2 було сплачено кошти на поховання у сумі 1000 доларів США, а тому рішення у справі може вплинути на її права, однак відповідач при цьому не надав доказів дійсної наявності такого факту.
В порушення вимог ст. 54 ЦПК України до заяви сторони відповідача про залучення третьої особи не додано доказів про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.
За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене та положення ч. 1 ст. 53 та ч. 3 ст. 279 ЦПК України, в задоволенні заяви належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 53, 54, 126, 127, 179, 260, 353, 354 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Реу Р.В. про поновлення строку для подання відзиву відмовити.
Відзив, поданий представником відповідача адвокатам Реу Р.В. 10 жовтня 2024 року, залишити без розгляду, спір вирішувати за наявними матеріалами справи.
У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Реу Р.В. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі у цивільній справі за позовом МОТОРНОГО (транспортного) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентованою виплатою - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. Ю. Рязанова