Справа № 171/1676/24
Номер провадження 2-о/184/122/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області «про встановлення факту родинних відносин», -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наступні обставини. Заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві її батьками вказані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (дівоче ОСОБА_5 . З березня 2022 року у зв`язку з оголошенням воєнного стану на всій території України, заявник та її мати виїхали до Німеччини, де постійно проживали в м. Берлін. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявниці померла. Весь час проживання у Німеччині заявниця наглядала за своєю матір`ю до моменту її смерті, а також організувала транспортування праху померлої до м. Кривого Рогу. На початку 2024 року у заявниці виникла необхідність у реалізації процедури отримання громадянства Німеччини, на яке заявниця має право, як дочка німця за національністю. Однак, під час збору необхідних для цього документів в органах ДРАЦС України, заявниця не змогла документально довести родинний зв`язок з її матір`ю. Свідоцтво про укладення шлюбу заявниці - ОСОБА_6 з батьком заявниці - ОСОБА_3 , а також свідоцтво про розірвання укладеного ними шлюбу втрачені, а заявниця позбавлена можливості отримати їх дублікати. Перепоною послужила відсутність у заявниці свідоцтва про укладення шлюбу зі ОСОБА_7 , внаслідок чого її прізвище було змінене з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 », що у свою чергу унеможливлює підтвердження родинних відносин заявниці з її матір`ю та, відповідно, виключає можливість доведення наявними документами того факту, що дівочим прізвищем заявниці було саме прізвище « ОСОБА_4 ». 28 липня 1983 року заявниці на підставі заяви про отримання паспорту відділом внутрішніх справ Апостолівського районного виконавчого комітету Дніпропетровської області їй був виданий паспорт на прізвище « ОСОБА_4 ». 28 грудня 1985 року заявниця одружилася зі ОСОБА_7 у м. Сланці, РСФСР, внаслідок чого змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 ». 01 жовтня 1990 року Апостолівський райсуд Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі 2-486/1990 про розлучення заявниці зі ОСОБА_7 без зміни їй прізвища на дівоче. До матеріалів цивільної справи №2-486/1990 був долучений оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.12.1985 року, який після розгляду справи судом заявницею не отримувався. 16 березня 1991 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 , змінивши прізвище зі « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 ». Тобто, через відсутність у Заявника свідоцтва про укладення шлюбу зі ОСОБА_7 та неможливістю отримання його дублікату, вона позбавлена можливості документально довести зміну прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 », як наслідок підтвердити родинні відносини з її матір`ю, в зв`язку з чим заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, представник надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розглянути справу у їх відсутність.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження, « ОСОБА_11 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками вказані: батько « ОСОБА_3 », мати « ОСОБА_12 » (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , 16.03.1991 року « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_14 » (мовою оригіналу) уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище присвоєно « ОСОБА_10 » (а.с.27).

Згідно свідоцтва про народження, мати заявниці « ОСОБА_15 » (мовою оригіналу) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками вказані: батько « ОСОБА_16 », мати « ОСОБА_17 » (мовою оригіналу) (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , 19.02.1974 року « ОСОБА_18 » та « ОСОБА_15 » (мовою оригіналу) уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище присвоєно « ОСОБА_19 » (а.с.26).

Згідно копії паспорту Серії НОМЕР_4 , виданим відділом внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому Дніпропетровської області 14 березня 1977 року на сторінці 11 якого містяться відомості про укладення 19 лютого 1974 року шлюбу з ОСОБА_20 , а на сторінці 13 є запис про дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14-17).

Згідно копії паспорту (нового зразку) громадянина України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Серії НОМЕР_5 , виданого Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07 червня 1996 року, на сторінці 11-й містяться відомості про реєстрацію за однією з заявницею адресою - АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

Згідно Витягу із актового запису про смерть №S 1427/2023, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану райогну ОСОБА_22 , ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Берлін (а.с.23).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_6 , прізвище заявниці вказано ОСОБА_23 (а.с.28).

Встановлення факту родинних відносин між заявницею та її матір`ю ОСОБА_21 має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 294, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області «про встановлення факту родинних відносин» - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: ОСОБА_24 (дівоче прізвище - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Берлін Німеччина, є матір`ю Гомон (дівоче прізвище - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.10.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш