Номер провадження 2/754/526/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Кирилова А.А.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Зелінської Н.М.

представника третьої особи - Рудковської О.С.

представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (м.Київ, пр.. Маяковського, 29) про скасування розпорядження. До участі в справі в якості третьої особи позивачем залучена - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Маяковського, 21Г), ОСОБА_6 , ( АДРЕСА_2 ).

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 28 серпня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено шлюб. В шлюбі з ОСОБА_6 позивачка народила доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому сімейне життя між ними не склалося і позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 01.03.2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я доньки ОСОБА_9 , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Приблизно в травні 2021 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до Служби у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації щодо визначення порядку спілкування батька з малолітньою донькою ОСОБА_9 . 09.07.2021 року Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної державної адміністрації було прийнято розпорядження №442 про участь батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9 . Згідно даного розпорядження було визначено порядок спілкування батьку, ОСОБА_6 з малолітньою донькою позивачки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв.; - перша і третя неділя місяця з 10 год 00 хв. до 213 год 00 хв.; - 2 січня з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 9 березня з 10 год.00хв. до 13 год 00 хв;- 28 червня (День Конституції України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 24 серпня (День Незалежності України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв. Зустрічі проводити за присутності матері та враховуючи інтереси та бажання дитини.

Сторона позивача вважає, що Розпорядження №422 від 09.07.2021 року є незаконним та таким, що прийняте виключно на користь батька, оскільки при прийнятті рішення про відвідування батьком дитини не враховано думку ОСОБА_5 , щодо участі у вихованні дитини.

На засіданні комісії, яка приймала рішення щодо встановлення часу спілкування батька з дитиною, були запрошені позивачка ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 ; доводи батьків комісією не заслуховувались, обставини поставленого питання комісія в належному обсязі не досліджувала, порядок було встановлено відповідно до поданої заяви ОСОБА_6 . Оскаржуване розпорядження не містить жодного обґрунтування встановлення саме такого графіку. Члени комісії не вивчили надані ОСОБА_5 документи, неповно та не об`єктивно встановили обставини постановленого на розгляд комісії питання, розглянути дане питання однобічно без врахування її, як матері думки. Хоча позивачка робила спробу донести про наявний у дитини медичний діагноз «нічний анурез», який лікарі вказують як наслідок психологічного стану дитини. ОСОБА_5 не виключає, що діагноз дитини появився після однієї із зустрічей дитини з батьком. Для повного дослідження цих обставин необхідно спілкуватись із психологом дитині та батькам. Проте, твердження позивачки були нецікавими членам комісії і її думки про встановлення одного дня на тиждень для зустрічі дитини з батьком у присутності матері ніхто не почув та не взяв до уваги. Встановлений порядок спілкування батька ОСОБА_6 з малолітньою донькою є незрозумілим. При цьому, ОСОБА_5 , вважає за необхідне визначити батькові наступний графік побачень з дочкою у присутності матері: кожну другу середу з 19 год.00 хв. до 21год 00 хв., окрім святкових днів.

Саме такий спосіб участі батька у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкування з нею у достатній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання доньки. При цьому, також слід врахувати обставини, які склалися між самими батьками щодо принципового вирішення спору шляхом постановлення відповідного рішення суду, та вік дитини.

Враховуючи вищевикладене, сторона позивача вважає, що розпорядження голови Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №422 від 09.07.2021 «Про участь батька у вихованні малолітньої дитини» є незаконними у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року в справі було відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

13.10.2021 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 серпня 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна донька - ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 було повідомлено наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_7, його дружина ОСОБА_5 , о 15 год 00 хв. поїхала на день народження їхніх спільних друзів. ОСОБА_6 , залишився вдома з іх малолітньою дитиною, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За попередніми домовленостями, колишня дружина повинна булла повернутись до 20 год 00 хв., щоб він мав змогу зустрітися зі своїм товаришем, аде в 19 год 30 хв. до них в квартиру прийшла її мати і сказала, що його жінка затримується до 22 год 00 хв., а вона посидить з дитиною. Він передзвонив жінці і вона підтвердила інформацію. Розуміючи, що дина залишається зі своєю рідною бабусею та невдовзі приїде її мати, поїхав до товариша. О 22 год 00 хв. він додатково передзвоним своїй жінці, вона сказала, що вже їде додому. ІНФОРМАЦІЯ_7 в 00 год 24 хв. він отримав повідомлення від дружини, що вони з дитиною поїхали ночувати до подруги. Для нього це було несподівано. Він намагався додзвонитися до дружини, але її телефон вже було вимкнуто. Коли він зайшов у квартиру то побачив, що під час його відсутності вдома ОСОБА_5 виїхала з квартири, забрав дитину, речі свої і дитини і все, що бажала за потрібне. Її вчинок був незрозумілим і несподіваним. Своє місце перебування і місце перебування дитини ОСОБА_6 повідомляти відмовлялася,бачитися і спілкуватися з дитиною не давала можливості. Її мати, ОСОБА_13 також відповлялась повідомляти місце знаходження дитини ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_5 на контакт не йшла і не надавала йому можливості спілкуватися з донькою, він вимушений був звертатись до відповідних органів, щодо врегулювання питання розшукук місця перебування дитини та можливості спілкування з нею: - у грудні 2020 року звернувся з заявою у Службу у Справах дітей та сім`ї Деснянського району у місті Києві., у січні 2021 року звернувся з заявою до поліції. 23.02.2021 року знову звернувся з заявою до Служби у Справах дітей та сім`ї Деснянського району у місті Києві. Весь цей час місце перебування дитини було невідомо.

01 березня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва по справі № 754/17132/20 було винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з 1 квітня 2021 року дане рішення вступило в силу. У березні 2021 року зі Служби у Справах дітей та сім`ї Деснянського району у місті Києві повідомили, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва переббуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини. Саме з цього пакету документів стало відомо місце знаходження дитини. До цього моменту ні від поліції, ні від Служби у Справах дітей та сім`ї Деснянського району у місті Києві інформація про місце знаходження дитини батькові дитини ОСОБА_6 не надавалася.

Починаючи з 13.12.2020 року по 15.03.2021 року він не мав можливості бачитися з дитиною. Мати жодним чином не сприяла побаченням дитини з батьком.

15.03.2021 він перший раз побачив свою доньку під час прогулянки біля дому, адреса якого вказана булла у позові про визначення місця проживання дитини ( АДРЕСА_3 ). Дівчинка гуляла з жінкою (мамою подруги його жінки - ОСОБА_14 ), котра зараз наглядає за донькою, коли мати на роботі. Донька його відразу впізнала, вона гралась з ним та посміхалась, він катав її на гойдалці. Він був дуже радий, адже її не бачив більше 3-х місяців. Відповідачка продовжувала ігнорувати всі його спроби зустрітися з донькою.

10 червня 2021 року, з дозволу адміністрації дитячого закладу «Балу», куди водили його доньку, він був присутній на заняттях разом з донькою. Його донька раділа, з задоволенням спілкувалася з ним і намагалася показати свої досягнення.

22 червня 2022 року він знову прийшов на заняття, але в закладі йому повідомили, що донька дитячий центр «Балу» вже не відвідує, на заняття її не приводять. Більш того, адміністратор розповіла, що після його відвідування заняття разом з донькою, прийшла мати дитини ОСОБА_5 зі своїм нинішнім співмешканцем і влаштувала скандал з приводу того, що йому дозволили спілкуватися з її дитиною. При цьому все це відбувалося в присутності вихователів, дітей, яких привели до дитячого закладу і їх батьків. І, що дуже стурбувало ОСОБА_6 все це відбувалося в присутності його доньки. Крім того, його повідомили, що матір дитини в центрі в цей день побачили вперше за весь час відвідування донькою занять.

З грудня 2020 року Відповідачка не давала можливості бачитися з дитиною, приймати участь в її вихованні, перешкоджає виконувати обов`язки батька, тому він змушений звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні.

Весь цей час, починаючи з грудня 2020 року, він звертався до дружини (телефоном, писав у «Viber») з проханням дати можливість спілкуватися з донькою, але вона ігнорувала або відповідала відмовою не аргументуючи такі свої дії. Він навіть не мав можливості особисто привітати доньку з Новим роком та з днем народження. Хоча на день народження вони нібито і домовились, але дружина порушила всі домовленості і зустрітися та привітати доньку він таки і не зміг. Тому він вимушений був відправляти подарунок на день народження, як і на Новий рік через службу - «Нова пошту». Також «Новою поштою» він відправив книжки та іграшки доньки, якими вона любила гратися, але дружина їх залишила.

Оскільки Відповідачка в добровільному порядку не йшла з ним на контакт та не дозволяє йому бачитися з донькою, він звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації за захистом своїх прав та інтересів як батька дитини. Розгляд питання щодо спілкування з дитиною відбувався за присутності мами та батька дитини.

09 липня 2021 року, Деснянською районною державною адміністрацією було видано Розпорядження про участь батька у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до зазначеного Розпорядження, визначено наступний порядок його спілкування як батька з малолітньою дитиною, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до встановленого графіку, а саме: - щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв.; - перша і третя неділя місяця з 10 год 00 хв. до 213 год. 00 хв.; - 2 січня з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 9 березня з 10 год.00хв. до 13 год 00 хв;- 28 червня (День Конституції України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 24 серпня (День Незалежності України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв. Зустрічі проводити за присутності матері та враховуючи інтереси та бажання дитини.

Після винесеного Розпорядження він сподівався, що мама буде виконувати дане Розпорядження, однак мама і надалі здійснює перешкоди у спілкуванні.

Дані порушення зафіксовано у Деснянському управлінні поліції за номером ЄО №45252 від 03.08.2021 року, що видно із відповіді НП України ГУНП у м. Києві Деснянське управління поліції від 20.08.2021 р. Вих № 58-зе/125/49-2021.

По кожному випадку не надання йому можливості спілкування з донькою, він писав звернення у Службу у справах дітей та сім`ї Деснянського району.

Відповідачка не просила змінити графік його зустрічей з донькою та не пропонувала йому альтернативу часу для зустрічей, вона навмисно перешкоджає їх з дочкою спілкуванню.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді ОСОБА_15 19 жовтня 2021 року. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26 листопада 2021 року представник позивача подала до суду заяву про об`єднання в одне провадження цивільних справ № 754/14153/21 за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження та № 754/15682/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні. Справа № 754/15682/21 перебуває про провадження судді Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М. Своє клопотання представник позивача обґрунтувала тим, що дані справи мають один предмет і їх спільний розгляд буде доцільним.

13 грудня 2021 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні виховання та спілкування з онукою та встановлення графіку побачень з онукою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_16 починаючи з 14 липня 1989 року і до сьогодні перебувають у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 народився їх спільний син, ОСОБА_6 . 28 серпня 2015 року між сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після одруження, Відповідачка змінила прізвище на ОСОБА_5 .

За час перебування у шлюбі Відповідачки з їх сином народилась онучка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження онучки вони часто відвідували сина з невісткою, допомагали їм, спілкувалися з дитиною, були повноцінною сім`єю. Відносини з Відповідачкою в них були приязні, вона могла спокійно залишити дитину їм на піклування та піти у справах. Вони люблять свою онучку і вона сильно прив`язана до них з дідусем, між ними встановився тісний емоційний зв`язок, їх спілкування ніяким чином не перешкоджало її розвитку, претензій з боку Відповідачки до них ніколи не було. Доказом цього є їх спільні фото. До 12 грудня 2020 року син з дружиною і донькою проживали за адресою: АДРЕСА_4 . Оскільки вона з чоловіком ОСОБА_16 проживають в м.Полтава, вони часто спілкувалися з дітьми телефоном та зустрічалися на вихідні або свята. Були разом у відпустці до народження дитини і після її народження. Батьки довіряли їм нашу онуку і залишали з ними не тільки на декілька годин а і на період, коли вони їздили у відпустку, зокрема, в грудні 2019 року онучка тиждень знаходилась з бабусею та дідусем за їхнім місцем проживання в м. Полтава. Також, влітку 2020 року батьки привозили до них в м. Полтава онучку. У період 2020 року вони приїздили до Києва і проводили з онучкою час. Раз або два рази на тиждень спілкувалися з онучкою по відео зв`язку у «Viber» за участю батьків або одного з них.

Ще раз зазначає, що до за весь час до 12 грудня 2020 року ніяких зауважень і непорозумінь відносно їх взаємовідносин і спілкувань з дитиною з боку матері дитини ОСОБА_5 не було.

12 грудня потайки від її сини мама зібрала речі своєї дитини і виїхала з квартири де вони мешкали всі разом, місце знаходження дитини батьку не було повідомлене. Спілкуватися з онучкою не дозволяла. На контакт не йшла. Вона неодноразово робила спроби, зв`язатися з невісткою та налагодити стосунки, однак її номер телефону було заблоковано.

Саме після виїзду невістки з онукою від батька, з 13.12.2020 р., почався конфлікт між ними та Відповідачкою щодо спілкування з онучкою, адже Відповідачка забрала онучку та почала перешкоджати їм бачитися з нею.

Так як мати дитини чинить перешкоди Позивачці у здійсненні її права на виховання та спілкування з онучкою а спроби домовитись про те, щоб вона з чоловіком спілкувалася з онучкою не принесли жодних результатів, вона звернулася до служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації з проханням щодо визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з онучкою.

11 травня 2021 року службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації було складено відповідь на їх звернення, в якій було зазначено, що з метою визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою.

Згідно листа вих. № 10223-10223/О-1537-1062 від 19.10.2021 р. Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрацією було повідомлено, що після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проведе роботу по з`ясуванню обставин справи та збору необхідних документів здійснить обстеження умов проживання дитини, батьків.

Отже, керуючись вищевикладеним, вона наполягає на зобов`язанні Відповідачки не чинити перешкод їй у спілкуванні з їх онукою. Зважаючи на обставини викладені в позовній заяві, вважаю за можливе, і враховуючи інтереси дитини, визначити наступні способи участі її як бабусі у спілкуванні малолітньої дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку систематичних зустрічей:

Перша субота кожного місяця - з 11.00 год. до 19.00 год., в місті Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини з дотриманням режиму харчування та сну.

Наступний день після дня народження дитини (13 лютого), в присутності батька, якщо даний день буде вихідним, то з 10.00 год. до 19.00 год., якщо робочим днем, то з 18.00 до 20.00, в м. Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини.

Відвідування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місця проживання бабусі та дідуся (у супроводі бабусі) за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку у м. Полтава та області або спільного відпочинку бабусі, дідуся та онуки на території України (з обов`язковим повідомленням мами адреси перебування онуки): в лютому, починаючи з третьої неділі (неділя - день тижня) місяця на 14 день; в серпні, починаючи з першої неділі місяця на 14 днів.

Зустрічі проводити без присутності мами. У разі наміру зміни затвердженого графіку її спілкування з онучкою, зобов`язати матір дитини, ОСОБА_5 , узгоджувати це питання у письмовій формі у «Viber» НОМЕР_1 та за ел. Адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 за 48 годин до запланованої зустрічі.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді Гринчак О.І. 15 лютого 2022 року. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні представник позивача заявила клопотання про об`єднання в одне провадження цивільних справ № 754/14153/21 за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження та № 754/18866/21 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні. Справа № 754/18866/21 перебуває в провадження судді Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І. Своє клопотання представник позивача обґрунтувала тим, що дані справи мають один предмет і їх спільний розгляд буде доцільним.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення клопотання заперечували.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року цивільну справу № 754/14153/21 за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 754/15682/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні залишити без розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2023 року цивільну справу № 754/14153/21 за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 754/18866/21 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року Позовну заяву ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження залишено без розгляду.

Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 05.07.2023 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Служби у справах дітей та сім`ї Деснянського районного в місті Києві державної адміністрації акту обстеження місця проживання ОСОБА_7 , який було складений Службою у справах дітей Шевченківського району в місті Полтава.

Листом від 14.07.2023 року №10223-2894 Служба у справах дітей та сім`ї Деснянського районного в місті Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 05.07.2023 року надала копію акту обстеження місця проживання ОСОБА_7 , який було складений Службою у справах дітей Шевченківського району в місті Полтава.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 20.12.2023, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про те, чи здійснювали перетин Державного кордону України в період з 24.02.2022 по теперішній час, в які дні (число, місяць, рік), в яких саме пунктах пропуску (назва, номер) відбувався перетин кордону та до якого пункту слідування:

-ОСОБА_5 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 );

-малолітня дитина ОСОБА_9 (уродженка м. Києва, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

08.01.2024 року Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2023 року повідомлено, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.02.2022 по 04.01.2024 (станом на 11:05 теперішнього часу) в Базі даних не виявлено.

27.02.2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надали письмові пояснення про неможливість надати висновок щодо роз`яснення спору про усунення перешкод у здійсненні виховання та спілкування з онукою та встановлення графіку побачень з онукою. Оскільки у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні ОСОБА_5 з дитиною перебуває за межами країни. Відповідно здійснити вихід для проведення обстеження житлово - побутових умов проживання за місцем проживання матері та малолітньої дитини виявляється не можливим.

29.02.2024 року представником позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4 подано заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до якої просять уточнити вимоги в позовній заяві шляхом викладення прохальної частини в наступній редакції:

«1.Зобов`язати ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню ОСОБА_7 з онукою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Визначити спосіб участі ОСОБА_7 у спілкуванні та вихованні онуки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіка побачень:

- Перша субота кожного місяця - з 11.00 год. до 19.00 год., в місті Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини з дотриманням режиму харчування та сну.

- День після дня народження дитини (14 лютого), якщо даний день буде вихідним, то з 10.00 до 19.00 годин, якщо робочим днем, то з 18.00 до 20.00 годин в м. Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини.

- Відвідування онукою місця проживання бабусі та дідуся (у супроводі бабусі) за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку у м. Полтава та області або спільного відпочинку бабусі, дідуся та онуки на території України (з обов`язковим повідомленням мами адреси перебування онуки): під час зимових шкільних канікул на 5 днів; в серпні, починаючи з першої неділі (неділя- в значені день тижня) місяця на 14 днів.

Зустрічі проводити без присутності мами.

У разі наміру зміни затвердженого графіку її спілкування з онучкою, зобов`язати матір дитини, ОСОБА_5 , узгоджувати це питання у письмовій формі у «Viber» НОМЕР_1 та за ел. Адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 за 48 годин до запланованої зустрічі.

Зобов`язати ОСОБА_5 забезпечити можливість бабусі ОСОБА_7 вільно спілкуватися із онукою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом здійснення відео дзвінка засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» або «Telegram» з 08:00 до 20:00 (не менше 15 хв. на день у вказаний проміжок часу, два рази на тиждень). Узгоджувати це питання у письмовій формі у «Viber» НОМЕР_1 та за ел. Адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 за годину до запланованої зустрічі (зідзвонювання та обов`язковим письмовим повідомленням в дані месенджери).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 сплачений судовий збір у розмірі 1816 грн.».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року Закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні. Призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вимоги заявлені ОСОБА_7 заперечував у повному обсязі.

Представник відповідача Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - Зелінська Н.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, та вважає, що Відповідач в межах наданих йому законодавством повноважень, правомірно видав розпорядження від 09.07.2021 року №422 «Про участь батька у вихованні малолітньої ОСОБА_9 » не порушуючи чинного законодавства.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Рудковська О.С. позовні вимоги просили задовольнити не порушуючи чинного законодавства та врахувати інтереси дитини.

Представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 28.08.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 28 серпня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1393. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №289.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_9 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, про що 28 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис №289, батьки: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_5 , місце державної реєстрації: Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 01.04.2021 року.

Згідно розпорядження №442 від 09.07.2021 року про участь батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9 виданим Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної державної адміністрації було визначено порядок спілкування батьку, ОСОБА_6 з малолітньою донькою позивачки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв.; - перша і третя неділя місяця з 10 год 00 хв. до 213 год 00 хв.; - 2 січня з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 9 березня з 10 год.00хв. до 13 год 00 хв; - 28 червня (День Конституції України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 24 серпня (День Незалежності України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв. Зустрічі проводити за присутності матері та враховуючи інтереси та бажання дитини.

Суд вважає, що вищевказаний висновок органу опіки та піклування підтверджує наявність спору між батьками щодо їх участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, але вказаний висновок не вирішує виникнення конфліктів та спірних ситуацій.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Крім того, в матеріалах справи наявні звернення сторін до правоохоронних органів та надані на звернення Висновки, що свідчить про наявність конфлікту між сторонами щодо участі у вихованні малолітньої дитини.

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

Позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - це позов негаторний, тобто позов про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права.

При вирішення цього спору слід враховувати в сукупності, як факт ухилення матері дітей від виконання рішення органу опіки та піклування щодо способів участі батька у вихованні дітей, так і інші обставини, а саме інтереси дітей, їх вік, стан здоров`я, прихильність до кожного з батьків тощо.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як встановлено в судовому засіданні між батьками дитини після розлучення склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що сторонами не оспорюється.

Слід зазначити, що перешкоджання в спілкуванні порушує не лише права батька, а й права дитини, яка в силу віку сама не може дати оцінку необхідності та важливості такого спілкування, правом дитини на побачення з батьком фактично розпоряджається мати на власний розсуд, створюючи перешкоди у спілкуванні. Оскільки сторони не дійшли згоди у вирішенні питання участі кожного у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо, то спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Згідно зі ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В той же час, статтею 159 СК України врегульовується питання вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Так, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дітьми та участі у їх вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дітьми та відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживають діти, не чинити перешкод у здійсненні такого права.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.

Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

При цьому таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дітьми, тобто на побаченні з ними, що є основною формою особистого спілкування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) , ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Розкриваючи зміст даного принципу і підходи по його реалізації, Комітет ООН з прав дитини в своїх Зауваженнях загального порядку № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3) сформулював такі підходи:

«Найкраще забезпечення інтересів дитини» - це право, принцип і правило процедури, які засновані на оцінці всіх елементів, що відображають інтереси дитини або дітей, в конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти в наступному порядку:

по-перше, з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них в співвідношенні з іншими;

по-друге, з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечує юридичні гарантії та належну реалізацію цього права (пункт 46).

Комітет вважає за доцільне скласти невичерпний, не субпідпорядкований перелік елементів, які могли б розглядатися при проведенні оцінки найкращих інтересів будь-якою особою, відповідальною за прийняття рішень, якій належить визначати найкращі інтереси дитини. Невичерпний характер переліку елементів означає, що можна вийти за його рамки і розглянути інші фактори, що мають відношення до конкретних обставин, в яких знаходиться та чи інша дитина або група дітей. Всі фігуруючи у переліку елементи повинні бути прийняті до уваги і зважені з урахуванням обставин кожного випадку. Перелік повинен служити конкретним керівництвом, забезпечуючи при цьому гнучкість (пункт 50). У світлі цих міркувань Комітет вважає, що стосовно ситуації, яка розглядається доречними і такими, що підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини є такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Слід підкреслити, що базова оцінка найкращих інтересів - це загальна оцінка всіх відповідних елементів, що визначають найкращі інтереси дитини, зі зваженою оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Не всі елементи актуальні в кожному випадку, і в різних випадках різні елементи можуть використовуватися по-різному. Зміст кожного елемента неминуче буде неоднаковим залежно від конкретної дитини і конкретного випадку, в залежності від виду рішення і конкретних обставин; те саме стосується і значущості кожного елемента в контексті загальної оцінки (пункт 80).

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 18.12.2008 року в справі "Савіни проти України" повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 ( 995_004 ) (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Суд із врахуванням зазначених вище норм права, а також встановлених обставин у справі, відсутність обставин, які б перешкоджали спілкуванню батька і дитини.

У судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про порушення права Позивача у зв`язку з винесеним розпорядженням.

ОСОБА_5 в свою чергу не змогла надати чітких пояснень та запропонувати батьку дитини, ОСОБА_6 , свій графік спілкування з дитиною, ОСОБА_9 .

Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Наявність між подружжям спорів, не повинно впливати на реалізацію права та на виконання обов`язку щодо батьківського спілкування та виховання дитини. Взаємовідносини між батьками дитини не мають відображатися на дитині, дитина не може бути заручником тих чи інших непорозумінь. Дитина має знати батька та матір, має право любити їх, спілкуватися з ними без обмеження.

В справі відсутні докази того, що ОСОБА_6 негативно характеризується, має шкідливі звички, зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами, притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, батько зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір`ю. Не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування позивача із дитиною виключно за домовленістю із відповідачем може протиправно обмежити їх участь у вихованні дитини.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння щодо участі у вихованні дитини, приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З досліджених доказів, що містяться в матеріалах справи суд не вбачає які саме права Позивача порушено у зв`язку з винесеним розпорядженням.

Відповідно до вимог ст..158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Положенням п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, передбачено, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Стаття 19 СК України передбачає участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. У випадку передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом свої сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону та встановлені обставини справи, зібрані матеріали, суд вважає, що Відповідач в межах наданих йому законодавством повноважень правомірно видав розпорядження від 09.07.2021 року № 422 « Про участь батька у вихованні малолітньої ОСОБА_9 ».

Підстав для скасування розпорядження та визначення порядку спілкування батьку з дитиною - відсутні.

Тому, суд прийшов до висновку Позовні вимоги ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження - залишити без задоволення.

Також, судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, ОСОБА_7 є бабою - малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Баба дитини, ОСОБА_7 ,зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 - за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розпорядження №442 від 09.07.2021 року про участь батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9 виданим Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної державної адміністрації було визначено порядок спілкування батьку, ОСОБА_6 з малолітньою донькою позивачки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв.; - перша і третя неділя місяця з 10 год 00 хв. до 213 год 00 хв.; - 2 січня з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 9 березня з 10 год.00хв. до 13 год 00 хв;- 28 червня (День Конституції України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв.; - 24 серпня (День Незалежності України) з 10 год 00 хв. до 13 год 00 хв. Зустрічі проводити за присутності матері та враховуючи інтереси та бажання дитини.

Щодо вирішення позову в частині участі баби у вихованні онуки, суд зазначає, що згідно ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При цьому, згідно ст. 263 СК України, спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право баби та діда на спілкування з внуками та приймання участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх

Таким чином, жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право баби на спілкування з малолітньою онукою, чи обставин, які б свідчили про її спілкування з дитиною, яке перешкоджало б нормальному її розвитку, або обумовлювало її побачення з дитиною у присутності інших осіб, не встановлено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Окрім цього, Листом від 14.07.2023 року №10223-2894 Служба у справах дітей та сім`ї Деснянського районного в місті Києві державної адміністрації надали копію акту обстеження місця проживання ОСОБА_7 , який було складений Службою у справах дітей Шевченківського району в місті Полтава.

За результатами Акту від 08.09.2022 року обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_7 , для виховання та розвитку дитини створено усі умови.

Вирішуючи питання щодо порядку та місця спілкування позивача з онукою, з урахуванням віку дитини, виходячи з пріоритету прав дитини, яка не може бути заручником особистих відносин батьків, приймаючи до уваги можливість створення сторонами належних матеріально-побутових та психологічних умов для виховання, відпочинку, лікування, оздоровлення і навчання дитини, бажання та можливість бабусі піклуватися про її здоров`я та всебічний розвиток, враховуючи важливість традицій і культурних цінностей для захисту і гармонійного розвитку дитини, а також той факт, що бабуся проявляє турботу та увагу щодо онуки, її долі, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про доцільність задоволення позову частково та, обговоривши варіанти можливого спілкування дитини з бабою , враховуючи баланс інтересів дитини та її батьків, вважає за необхідне визначити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_7 з малолітньою онукою:

1)Перша субота кожного місяця - з 11.00 год. до 19.00 год., в місті Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини з дотриманням режиму харчування та сну.

2)День після дня народження дитини (ІНФОРМАЦІЯ_1), якщо даний день буде вихідним, то з 10.00 до 18.00 годин, якщо робочим днем, то з 16.00 до 18.00 годин в м. Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини.

Відвідування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місця проживання бабусі (у супроводі матері або батька за домовленістю між батьками) за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку у м. Полтава та області або спільного відпочинку бабусі, дідуся та онуки на території України (з обов`язковим повідомленням мами адреси перебування онуки): під час зимових шкільних канікул на 5 днів; в серпні, починаючи з першої неділі місяця на 10 днів.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - суд вважає необхідним відмовити, так як позивачем не доведено належними та допустимим доказами, що відповідачка створювала перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ухвалюючи саме таке рішення по справі, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері.

При цьому, враховуючи ситуацію, яка виникла між сторонами у справі, суд вважає необхідним попередити відповідачів про наслідки невиконання цього рішення суду, передбачені ч.ч.4, 5 ст.159 СК України, згідно з якими у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд, також, вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку дитини.

На підставі ст.51 Конституції України, Декларації прав дитини, ст.ст. 9,18 Конвенції про права дитини, ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. ст. 19, 153, 157, 158, 159 257, 263 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 про скасування розпорядження - залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкування з дитиною визнання способу участі у вихованні задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) у спілкуванні та вихованні онуки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіка:

1)Перша субота кожного місяця - з 11.00 год. до 19.00 год., в місті Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини з дотриманням режиму харчування та сну.

2)День після дня народження дитини (ІНФОРМАЦІЯ_1), якщо даний день буде вихідним, то з 10.00 до 18.00 годин, якщо робочим днем, то з 16.00 до 18.00 годин в м. Києві, як за місцем проживання батька ОСОБА_6 , так і з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку, враховуючи стан здоров`я дитини.

3)Відвідування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місця проживання бабусі (у супроводі матері або батька за домовленістю між батьками) за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідування дитячих розвиваючих, розважальних та спортивних закладів чи парків відпочинку у м. Полтава та області або спільного відпочинку бабусі, дідуся та онуки на території України (з обов`язковим повідомленням мами адреси перебування онуки): під час зимових шкільних канікул на 5 днів; в серпні, починаючи з першої неділі місяця на 10 днів.

На час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, зобов`язати відповідача ОСОБА_5 організувати спілкування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її бабусі ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5) у режимі відео дзвінка засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber» або «Telegram» з 10:00 до 18:00 два рази на тиждень за попереднім узгодженням між позивачем та відповідачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 вересня 2024 року.

Суддя: І.А. Галась