Провадження № 2-з/686/203/24
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за заявою представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Костюковича Дмитра Карловича про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно одного з подружжя, що було придбано під час перебування у шлюбі, та поділ майна подружжя.

07.10.2024 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/2 (одну другу) частину спірної квартири загальною площею 73,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна в ДРРПНМ: 101 до моменту остаточного вирішення даної справи по суті.

В обґрунтування заяви вказав, що спірним майном у вище вказаній справі є квартира загальною площею 73,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна в ДРРПНМ: 101. Станом на сьогодні спірна квартира зареєстрована на праві власності за відповідачем одноосібно. Щодо відповідачки третіми особами ініційовано ряд інших позовів. Так, 17 травня 2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області відкрито провадження у справі № 686/13175/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення 837910,60 грн заборгованості за договором позики. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі № 686/13870/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення 106669,60 грн заборгованості за договором позики. Позивачі по вказаних справах є батьками відповідачки ОСОБА_2 .

Окрім того, рішенням суду від 10 вересня 2024 року у справі № 686/13186/24 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 32000 доларів США. З аналізу змісту рішення суду від 10 вересня 2024 року у справі № 686/13186/24 вбачається, що представник відповідачки, адвокат Кушнір В.А., який одночасно також є представником відповідачки у даній справі, визнав позов ОСОБА_6 і, на думку позивача, фактично сприяв якомога швидшому стягненню судом відповідної суми боргу з ОСОБА_2 . Представник позивача звертає увагу суду на те, що після набрання вказаним судовим рішенням законної сили є цілком ймовірним подальше звернення в інтересах так званих «кредиторів» стягнення на спірну квартиру, яка на даний момент зареєстрована в ДРРПНМ за відповідачкою одноосібно, а права позивача на 1/2 частину спірної квартири формально ніде публічно не задекларовані.

Враховуючи викладене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову на вказане нерухоме майно, призведе до істотних порушень прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду та може істотно ускладнити виконання рішення суду, представник позивача ОСОБА_1 просить задоволити заявлені ним заходи забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути, зокрема заборона вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Представником позивача за первісним позовом при зверненні із заявою не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту у частці на спірну квартиру.

Так, представник позивача просить накласти арешт на 1/2 частки спірної квартири загальною площею 73,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є неможливим, так як частки між сторонами не розподілені та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.10.2024 року ОСОБА_2 є одноосібним власником спірної квартири.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги відсутність обґрунтованих підстав на накладення арешту на 1/2 частки спірної квартири та неможливість у подальшому виконання зазначених заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою належним чином та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Костюковича Дмитра Карловича про забезпечення позову у справі №686/17535/23 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин