Справа № 438/646/24
Провадження 2/438/231/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря судового засідання Дівчур В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» далі ТОВ «ФК» ЄАПБ» в особі представника Москаленко М.С. звернулось із позовом до суду до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 176 660,60 грн., а також понесені ними судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.04.2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №78233496, згідно умов якого останній отримав кредит, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06-21, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №10 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 40 000 грн. 12.04.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5731944, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №28092023, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №280920232 від 28.09.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37 995 грн. 07.04.2023 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10251-04/2023, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 03.07.2023 року на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» фактор став новим кредитором по зобов`язанням, що виникли із основних договорів. 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-2, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №27122023-2 від 27.12.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20 620 грн. 02.04.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5405592, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 63 200 грн., з яких: 20000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 200 грн. сума заборгованості за відсотками. 10.05.2023 року між ТОВ « АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05682-05/2023, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 21.06.2023 року на підставі Договору факторингу №21062023 укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» фактор став новим кредитором по зобов`язанням, що виникли із основних договорів. 27.12.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14 845,60 грн.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 08.04.2024 року відкрито провадження по справі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача адвокат Садлівська О.П. надіслала на адресу суду відзив на позов в якому зазначила, що відповідач усвідомлює обов`язок сплатити заборгованість по кредиту, однак не в такому розмірі, та разом з тим вважає за необхідне висловити свої заперечення щодо заявленого позову. Позовні вимоги визнають частково. Зазначили, що ОСОБА_1 є позичальником відповідно до зазначених позивачем у позові кредитних договорів. 17 травня 2023 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_1 , на даний час він проходить військову службу в НОМЕР_2 . Відповідач з дня мобілізації ще жодного разу не був вдома, на даний час проходить військову службу в Донецькій області. У квітні та травні відповідачем було подано заявку до ТзОВ «ФК «ІНВЕСТУМ» про відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту. Також в травні та червні 2023 року відповідач повідомляв ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «МІЛОАН», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», що він проходить військову службу як мобілізований та просив не нараховувати відсотки. Вважають дії кредитора неправомірними так як відповідач є мобілізованим. Просять суд позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача лише основну суму заборгованості за зазначеними кредитними договорами в загальному розмірі 52 000 грн., та в решті позовних вимог відмовити.

Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив в якому вказав, що сторони узгодили розмір кредиту та позики, строки, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Відповідачем при підписанні зазначених кредитних договорів та договорів позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з правилами надання кредиту, відповідачем при укладенні договору висловлено не було. У відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Отже, підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. Щодо статусу військовослужбовця, позивач зазначає, що позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призив під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014№322/2/7142. Таким документом є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач під час укладання кредитних договорів не надав жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Нарахування відсотків відповідачу здійснювалося з тих підстав, що відповідач не повідомив банк у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи викладене, просять суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.526,530,610,611,625,1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 05.04.2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №78233496, згідно умов якого останній отримав кредит, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06-21, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №10 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 40 000 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 30000 грн. сума заборгованості за відсотками.

12.04.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5731944, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №28092023, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №280920232 від 28.09.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37 995 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27995 грн. сума заборгованості за відсотками; 1000 грн. заборгованість за комісією.

07.04.2023 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10251-04/2023, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 03.07.2023 року на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» фактор став новим кредитором по зобов`язанням, що виникли із основних договорів. 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-2, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №27122023-2 від 27.12.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20 620 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15620 грн. сума заборгованості за відсотками.

02.04.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5405592, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 63 200 грн., з яких: 20000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 200 грн. сума заборгованості за відсотками.

10.05.2023 року між ТОВ « АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05682-05/2023, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 21.06.2023 року на підставі Договору факторингу №21062023 укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» фактор став новим кредитором по зобов`язанням, що виникли із основних договорів. 27.12.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14 845,60 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6845,60 грн. сума заборгованості за відсотками.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було укладено вищезазначені кредитні договори, відповідно до яких останній отримав кредити у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання відповідних документів власним електронним підписом, підписанням вказаних документів ОСОБА_1 також підтвердив умови отримання та повернення кредитів, в тому числі відсоткові ставки та штрафні санкції.

Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 ".. .боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, з укладанням вказаного договору факторингу до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги виконання зобов`язання відповідачем за Кредитним договором.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Так, відповідач уклав з Товариствами електронні кредитні договори, які були підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що повністю відповідає вимогам п.п.6,8 ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, пунктом 18, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Представником відповідача до відзиву на позов надано завірену копію довідки від 22.05.2023р. №3529 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої військовозобов`язаний ОСОБА_1 1994 р.н. з 17.05.2023 року був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .

Крім того, представником відповідача надано довідку №507 від 25.03.2024 року за підписом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_2 , відповідно до якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено п.15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Національний банк України у своєму листі від 2 вересня 2014 № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення їх за місцем вимоги.

Вищезазначена частина Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача перед позивачем щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі становить 52 000 грн., яку відповідач визнав, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача в зазначеному розмірі.

Згідно розрахунків заборгованості за договором позики №78233496 від 05.04.2023 року; за кредитним договором №5731944 від 12.04.2023 року; за кредитним договором №10251-04/2023 від 07.04.2023 року; договором позики №5405592 від 02.04.2023 року та кредитним договором №05682-05/2023 від 10.05.2023р., заборгованість за відсотками по вказаним договорам нараховувалась після введення в дію воєнного стану на території України.

Отже, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства України, ведення в дію воєнного стану на території України та оскільки відповідач, який є позичальником, є військовослужбовцям ЗСУ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані після 24.04.2022 року у період дії в Україні воєнного стану.

Зважаючи на положення ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ТОВ «ФК» ЄАПБ», суд згідно ст. 141 ЦПК України розподіляє судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме стягує з відповідача в сумі 891,29 грн., виходячи з розрахунку: 52 000 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 3028 грн. (сума сплаченого судового збору) : 176 660,60 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 891,29 грн.

Керуючись ст.ст.13, 14, 82, 223, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму основної заборгованості за договором позики №78233496 від 05.04.2023 року в розмірі 10 000 грн.; суму основної заборгованості за кредитним договором №5731944 від 12.04.2023 року в розмірі 9000 грн.; суму основної заборгованості за кредитним договором №10251-04/2023 від 07.04.2023 року в розмірі 5000 грн.; суму основної заборгованості за договором позики №5405592 від 02.04.2023 року в розмірі 20000 грн., суму основної заборгованості кредитним договором №05682-05/2023 від 10.05.2023р. в розмірі 8000 грн., а всього 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 891,29 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження:01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2024 року

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ