Номер провадження: 22-ц/813/6192/24
Справа № 214/6525/22
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
26.09.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Страхова компанія Країна,
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року,
за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого зазначило, що 26.07.2019 року відповідач керуючи транспортним засобом «Mercedes Bens», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у м. Херсон, допустив зіткнення з електротехнічною опорою лінії електропередач. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes Bens», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6534547. На підставі заяви потерпілої сторони АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 8800 грн. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 12.11.2019 року водій транспортного засобу ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому у позивача виникло право подати регресний позов на фактичну виплачену суму до водія.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 8800 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Малиновський районний суд м. Одесирішенням від 23 травня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відмовив.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять судового рішення ухваленого органом визначеним ст. 221 КУпАП в порядку визначеного цим Кодексом про визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин керування транспортним засобом під час ДТП 26.07.2019 року в стані алкогольного сп`яніння.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Просить вирішити питання розподілу судових витрат.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» посилаючись на позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 10.04.2019 року у справі № 335/8507/16-ц, від 16.04.2019 року у справі № 927/623/18 зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 року відповідачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копію ухвали про відкриття провадження Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» отримало 17.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги представник відповідача адвокат Бескровний В.О. отримав 25.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Окремо звертає увагу суду на не надання позивачем до цієї цивільної справи належних доказів, які підтверджують, що Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Херсонміськсвітло» Херсонської міської ради є потерпілою особою.
Від Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до суду надійшла відповідь на відзив в якій товариство посилається на обставини, зазначені в апеляційній скарзі.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять судового рішення ухваленого органом визначеним ст. 221 КУпАП в порядку визначеного цим Кодексом про визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин керування транспортним засобом під час ДТП 26.07.2019 року в стані алкогольного сп`яніння.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що 26.07.2019 року приблизно о 04:00 год., в м. Херсон, на вул. Залізнична, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив виїзд за межі проїжджої частини з подальшим наїздом на перешкоду, у вигляді опори лінії електропередач.
Управлінням патрульної поліції в Херсонський області ДПП відносно ОСОБА_1 складено протоколи, а саме ДПР18 №250980 за ст. 124 КУпАП та БД №194778 від 26.07.2019 року за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6534547.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому цим Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно з пунктом 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);
г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;
ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;
д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).
Наведеною нормою передбачено право страховика на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів і саме за наявності передбачених цією статтею умов.
Звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу позивач в обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач 26.07.2019 року спричинив дорожнього-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
За приписами статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У вказаній постанові відсутні дані про знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і відсутні відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених підпунктом «а» пункта 38.1 статті 38 Закону України для задоволення позову Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення виплаченого страхового відшкодування у порядку регрессу з ОСОБА_1 , оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.07.2019 року.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року справі № 335/8507/16-ц, колегія суддів не бере до уваги, оскільки останній не є релевантним до спірних правовідносин, оскільки спірні правовідносини у даній справі та справі на яку посилається скаржник не є подібними.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належної оцінки доводам сторін та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна».
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.
Керуючись статтями 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргою Акціонерного товариства Страхова компанія Країна залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова