Справа №524/9199/23
Провадження №2/524/3726/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з грудня 2018 року по жовтень 2023 року включно в сумі 8797,01 грн; 3 % річних в сумі 506,7 грн; інфляційних втрат в сумі 1434,90 грн; ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що КП «Кременчукводоканал» надає послуги з постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі не виконали свій обов`язок щодо своєчасної оплати послуг. Станом на 01.11.2023 заборгованість відповідачів за період з грудня 2018 року по жовтень 2023 року включно становить 8797,01 грн. Крім того, на суму боргу було нараховано інфляційні втрати в сумі 1434,90 грн та 3% річних в сумі 506,7 грн

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, ОСОБА_2 , надіслав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Вказана заява була обґрунтована тим, що на думку відповідача у позивача не було поважних причин для пропуску процесуальних строків для подання позову.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Автозаводської районної адміністрації.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума боргу за період з грудня 2018 року по жовтень 2023 року включно становить 8797,01 грн.

Відповідно до розрахунку позивача, сума 3% річних становить 506,7 грн, а інфляційні втрати 1434,90 грн.

НОРМИ ПРАВА

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»(далі Закон).

Згідно із п.5 ч.2 ст.7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до вимог Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

В даній справі спір між сторонами виник з приводу позовної давності.

Так, в своїй заяві відповідач ОСОБА_2 вказав, що позивач пропустив строк для подання позову за вимогами про стягнення боргу за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року. Та просив врахувати, висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 14.09.2022 по справі 200/21749/17 та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 10.11.2022 по справі 990/115/22.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Загальний підхід, який підлягає використанню через методологію застосування класичного прецеденту (релевантності), вимагає застосування практики Верховного Суду через схожість фактів або юридичних висновків, і «ідеальна релевантність» може бути побудована саме на цих підставах.

Такі висновки викладені в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року по справі справа № 591/8251/20(провадження № 61-6401св23)

Судом були проаналізовані постанови Верховного Суду на які посилається відповідач у своїй заяві про застосування наслідків спливу позовної давності.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 по справі 990/115/22 судом надано висновок у справі щодо оскарження рішення Вищої Ради Правосуддя. Тобто, справу розглянуто за нормами КАС України.

В постанові від 14.09.2022 по справі 200/21749/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду надав оцінку правовідносинам, які виникли з приводу поновлення строків на оскарження судового рішення.

За наведених обставин, враховуючи відсутність схожості фактів та обставин, суд вважає, що наведені відповідачем постанови не є релевантними.

В ч.1 ст.256, 257, 264, ч. 3,4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд наголошує на тому, що положення Цивільного кодексу України містять пряму норму щодо продовження позовної давності на період дії карантину. В свою чергу позовна давність не є процесуальним строком, оскільки визначення, порядок обчислення та перевиння/зупинення, встановлені нормами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до п.12 Розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

За своїм змістом продовження строку є відтермінуванням у часі настання певної події, що зазвичай пов`язується із певними обставинами.

Суд відзначає, що в п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України постановляє : установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановляє: установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

З огляду на те, що карантин було введено з 12 березня 2020 року, то позовна давність за платежами з грудня 2018 року, продовжила свою дію на строк карантину.

Із позовом позивач звернувся 29.11.2023, тобто в межах позовної давності, встановленої ст. 257 з урахуванням п.12,19 Розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦК України.

З огляду на вказане, враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачами, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними.

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення з урахуванням 3% річних та індексу інфляції на загальну суму 10738,61 грн.

Відтак, позов КП «Кременчукводоканал» підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 894,67 грн з кожного.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги задовольнити.

Солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер юридичної особи 03361655, заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в сумі 10738,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради судові витрати в сумі 894,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради судові витрати в сумі 894,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради судові витрати в сумі 894,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ