Справа № 367/2444/23
Головуючий у суді першої інстанції: Третяк Я.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гусєва Павла Володимировича, подану в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2024 року про відмову у задоволені заяви адвоката Гусєва Павла Володимировича, поданої в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, про ухвалення додаткового рішення, постановлену у складі судді Третяк Я.М., у справі № 367/2444/23 за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просила стягнути з МТСБУ та ОСОБА_2 на її користь відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність в розмірі 42 063,00 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 42 063,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., а всього стягнуто 52 063,00 грн.

У решті позову відмовлено.

29 лютого 2024 року адвокат Гусєв П.В., який діє в інтересах МТСБУ, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2024 року відмовлено у задоволені заяви адвоката Гусєва П.В., поданої в інтересах МТСБУ, про ухвалення додаткового рішення у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Гусєв П.В., який діє в інтересах Моторно (транспортного) страхового бюро України, подав апеляційну скаргу. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Фесюна ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. На думку представника МТСБУ, суд першої інстанції безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення про стягнення на користь МТСБУ витрат на правничу допомогу, пославшись на ненадання акту виконаних робіт для детального огляду наданої правової допомоги. Зазначає, що на підставі договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року та додаткової угоди №998 від 11 вересня 2023 року до вказаного договору, Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» здійснено представництво інтересів МТСБУ у даній справі, зокрема, подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Вартість правової допомоги відповідно до вищевказаних договору та додаткової угоди визначено у розмірі 2 000,00 грн., тобто у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, що відповідає нормам ЦПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Таким чином, оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, то вимога суду щодо надання акту виконаних робіт для детального огляду наданої правової допомоги є надмірним формалізмом та суперечить висновкам Верховного Суду в подібних правовідносинах.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви адвоката Гусєва П.В., поданої в інтересах МТСБУ, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України до заяви не додано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, що не дозволяє суду перевірити обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги МТСБУ в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Адвокатського об`єднання «ІНС.ЛОУ ГРУП» Гусєвим П.В., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року та додаткової угоди №998 від 11 вересня 2023 року до вказаного договору, укладеними між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП», довіреності МТСБУ та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до додаткової угоди №998 від 11 вересня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року, вартість послуг по наданню правничої допомоги, становить 2 000,00 грн., які повинні бути сплачені замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання, протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи.

Тобто, договором про надання МТСБУ правничої допомоги було визначено фіксований розмір витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що гонорар адвоката може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Крім того, ЦПК України не визначено вимог по формі та змісту, яким має відповідати такий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та в якому саме документі він має бути викладений.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про ухвалення додаткового рішення представником МТСБУ було зазначено які саме дії були вчинені адвокатом, за які підлягають стягненню заявлені ним витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., а саме, за подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення про стягнення на користь МТСБУ витрат на правничу допомогу з визначених ним підстав.

Разом з тим, ухвалення додаткового рішення належить до компетенції суду, який ухвалив основне рішення.

Таким чином, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2024 року підлягає скасуванню з направленням заяви представника МТСБУ про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гусєва Павла Володимировича, подану в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2024 року скасувати та направити заяву адвоката Гусєва Павла Володимировича, подану в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді