печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

справа № 757/18543/23-ц

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: орган опіки і піклування Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації

предмет і підстави позову - про усунення перешкод в управлінні майном, яке належить спільним дітям,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку провадження в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації про усунення перешкод в управлінні майном, яке належить спільним дітям, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 03.03.2017 він одружився з ОСОБА_2 (далі-відповідач), від шлюбу мають двох дітей: малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з моменту народження, діти проживали разом із батьками. В березні 2022, у зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України, відповідачка разом із дітьми виїхала за межі України. В липні 2022 відповідачка разом із дітьми повернулись в Київ. В середині листопада 2022, через суперечки між позивачем та відповідачем було прийнято рішення про роздільне проживання позивача і відповідача. В грудні 2022 відповідачка разом із дітьми знову виїхали за межі України. Вказує, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2023, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, проте, за час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем за спільні сумісні кошти, за ініціативою позивача, було придбано чотирьох-кімнатну квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Вказану квартиру було придбано на ім`я спільних дітей, в рівних частинах. Після від`їзду за кордон відповідачки разом з дітьми в грудні 2022, між позивачем та відповідачем відносини погіршились. Позивач звертає увагу, що на теперішній час, відповідачка майже припинила спілкування з позивачем, та штучно усунула позивача від спілкування з дітьми. Враховуючи малий вік дітей, він не має можливості безперешкодно, без присутності відповідачки, спілкуватись з дітьми, цікавитись їх інтересами, брати участь в їхньому житті. Відмічає, що він, як батько, добровільно сплачує аліменти на утримання малолітніх дітей у встановленому законом порядку, проте, він не має доступу до квартири, власниками якої є його діти. Позивачу не відомо в якому стані знаходиться майно дітей, хто за ним наглядає, чи сплачуються комунальні платежі, чи накопичуються борги за квартиру. Якщо квартиру здають в оренду - позивачу не відомо, хто, на яких підставах, на яких умовах управляє майном, яке належить дітям. Окрім того, позивачу невідомо, за які кошти утримується майно, чи є дохід від майна дітей чи не має, якщо є - позивачу не відомо, яким чином відповідач розпоряджається прибутком від майна дітей. Позивачу повідомляє, що до виїзду за кордон відповідачка без його згоди здавала в оренду квартиру, яка належить їх спільним дітям. Вважає, що на цей час, відповідач порушує законні права та інтереси як позивача - усунувши його від прийняття рішень, що до управління майна, так і інтереси дітей, щодо використання їх майна, чим порушує і інтереси дітей. На думку позивача, в найкращих інтересах дітей буде, якщо будь-які рішення, щодо управління майном дітей буде прийматись за письмовою згодою обох з батьків, це виключить можливість використання майна дітей не в найкращих інтересах дітей, і виключить можливість зловживання з боку одного з батьків. На підставі викладеного, просить суд: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в управлінні майном спільних дітей: квартири, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , надавши доступ до ОСОБА_1 до вказаної квартири, до досягнення повноліття власниками квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 комплект ключів від зазначеної квартири; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь які дії, щодо управляння квартирою яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без письмової згоди батька дітей; Зобов`язати ОСОБА_2 вчиняти будь які дії, щодо розпорядження доходами від управляння квартирою, за письмовою згодою батька дітей - ОСОБА_1 , до досягнення повноліття власниками квартири.

Ухвалою суду від 17.05.2023 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

04.12.2023 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Іщенко Г.М. було подане клопотання про витребування у військової частини НОМЕР_1 відомостей про направлення ОСОБА_1 на лінії фронту та надати копії бойового розпорядження/наказу про відрядження, підтвердження того, що ВЧ НОМЕР_1 переведена у воєнний (бойовий) стан.

28.01.2024 у відзиві на позовну заяву адвокат Єнокян К.Л. в інтересах ОСОБА_2 позовну заяву вважала необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача, та відсутності доказів, що можуть підтвердити його доводи. Між іншим, зауважила, що з метою збереження життя та здоров`я, з 24.12.2022 до 24.07.2023 відповідачка разом з дітьми проживали в м. Анкара, у Туреччині, проте з 24.07.2023 з відома та за бажанням позивача спільні діти проживають разом з матір`ю (відповідачкою) за адресою АДРЕСА_2 . Отже, тимчасові виїзди відповідачки з дітьми за кордон позивачу відомі та ним погоджені, на що надана відповідна нотаріальна згода. Відмічає, що спілкування дітей з батьком останнім часом зовсім не здійснюється, а раптове відчуття необхідності проживання з дітьми у позивача стрімко падає при першій необхідності дотримуватись системи виховання дітей. Вказує, що відповідачка, зі свого боку, не чинить перешкод у спілкуванні дітей з батьком. На підтвердження утримання майна відповідачкою, також долучила до відзиву квитанції за оплату житлово-комунальних послуг.

23.10.2023 від Печерської районної у м. Києві державної адміністрації до суду надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 . Актами обстеження житлово-побутових умов проживання зроблено висновок, що за місцем проведення обстеження створено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дітей. Також зазначено, що під час обстеження проведено бесіду з дітьми, в ході якої, вони повідомили, що навчаються у 1-А класі у Ліцеї «Лідер». Зі слів ОСОБА_3 - він додатково займається футболом, ментальною арифметикою. З батьком спілкуватися не має бажання, так як він завжди обманює та не виконує обіцянки. Зі слів ОСОБА_6 - вона також не хоче спілкуватися з батьком, так як він купив їм планшети та встановив батьківський контроль, але коли потрібно було навчатись, вони не змогли користуватись ними, так як батько не розблокував їх, мамі прийшлось купувати нові планшети для навчання. Вона додатково ходить на танці та мріє ходити на уроки скрипки. Коли вони повернуться в Україну, а це кінець липня - початок серпня, вона обов`язково туди піде. З метою підтвердження/спростування інформації вказаної у позовній заяві, щодо здачі в оренду спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 представником Служби у справах дітей та сім`ї повторно обстежено умови фактичного проживання дітей та сім`ї 11.09.2023 повторно обстежено умови фактичного проживання дітей, про що складено відповідний акт.

29.09.2023 від представника позивача - ОСОБА_7 , надійшла до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи викладені у відзиві є необґрунтованими, також зауважила, що відносно позивача ніколи не було відкрито кримінальних проваджень, позивач ніколи не отримував підозру насильницького характеру. Зазначила, що позивач завжди займався вихованням, розвитком дітей, брав безпосередню участь в житті дітей: возив, забирав з дитячого садка, школи, водив в гуртки та секції, разом із позивачем дбав про здоров`я дітей, возив дітей на планові огляди, щеплення тощо, сплачував за школу, дитячий садочок, харчування. З грудня 2022 по липень 2023 діти з позивачем проживали за межами України, і позивач фактично був позбавлений можливості спілкуватись з дітьми та брати участь в їх вихованні та в їх житі. На цей час, відповідачка свідомо перешкоджає спілкуванню позивача з дітьми, та штучно перешкоджає відповідачу брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позивач за останні півтора року, більшість якого відповідач разом із дітьми знаходиться за межами України, періодично перераховував грошові кошти, доволі великі суми. Так, за період березень - травень 2022 позивач перерахував відповідачу 1650000,00 грн. та 500000 грн. на ім`я старшої дочки позивача від першого шлюбу, ОСОБА_8 . З 01.2023 позивач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1416,50 грн. на одну дитину щомісяця, що складає 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (копії квитанції додаються). Звертає увагу, що позивач звернувся до суду саме в інтересах дітей, захистити саме їх інтереси. У відповідача не має наміру управляти майном дітей одноособово, чи відібрати майно дітей, чи користуватись ким. Відповідач вважає, що в найкращих інтересах дітей буде спільне управління майном з відповідачем.

Ухвалою суду від 19.12.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Іщенко Г.М. про витребування доказів, відмовлено.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.03.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, шлюб було зареєстровано Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис. Від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 3 моменту народження діти проживали разом із батьками. В березні 2022, у зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України, відповідач разом із дітьми виїхала за межі України. В липні 2022 року відповідач разом із дітьми повернулись в Київ, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті, що містяться в матеріалах справи. В середині листопада 2022, через суперечки між позивачем та відповідачем було прийнято рішення про роздільне проживання позивача і відповідача. знаходяться по цей час. В грудні 2022 позивач разом із дітьми знову виїхали за межі України, що також підтверджується відмітками у закордонному паспорті, що містяться в матеріалах справи.

Як повідомлено сторонами, в ході судового розгляду, після від`їзду за кордон відповідача разом з дітьми в грудні 2022, між позивачем та відповідачем відносини погіршились. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2023 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Матеріалами справи підтверджено, що за час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем за спільні сумісні кошти було придбано чотирьох-кімнатну квартиру, загальною площею 132,7 м2, житлова площа 72,6 м2, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу цінних паперів на виконання разового замовлення №34 від 02.12.2019. Вказану квартиру було придбано на ім`я спільних дітей ОСОБА_3 в 1/2 частині та ОСОБА_4 в 1/2 частині. Причиною звернення позивача до суду стало те, що на його думку, відповідачка, умисно не надає ключі від квартири позивачу, перешкоджає йому у вільному доступі до квартири, окрім того, може здавати квартиру в оренду, проте позивачу не відомо, хто, на яких підставах, та на яких умовах управляє майном, яке належить дітям.

Відповідно до частини 1 статі 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Згідно частини 1 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; 2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом (частина 1 статті 31 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Пунктами 66 та 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 передбачено: батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах; Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Для відчуження майна дитини батьки обов?язково подають зазначеній службі заяву кожного з батьків. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об?єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів, протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарнтування збереження її права на житло, і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники,подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку.

Суд, дослідив розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення місця проживання дітей» № 270 від 26.06.2023, відповідно до якого, місце проживання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено місце проживання разом з їх матір`ю - ОСОБА_2 .

Окрім того, судом вбачається, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва знаходиться справа № 757/10330/23-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкоду в спілкуванні з дітьми та їх вихованні, де Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією надано Висновок про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2023 Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 .

Актами обстеження житлово-побутових умов проживання зроблено висновок, що за місцем проведення обстеження створено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дітей.

Окрім того, під час обстеження проведено бесіду з дітьми, в ході якої, вони повідомили, що «навчаються у 1-А класі у Ліцеї «Лідер». Зі слів ОСОБА_3 - він додатково займається футболом, ментальною арифметикою. З батьком спілкуватися не має бажання, так як він завжди обманює та не виконує обіцянки. Зі слів ОСОБА_6 - вона також не хоче спілкуватися з батьком, так як він купив їм планшети та встановив батьківський контроль, але коли потрібно було навчатись, вони не змогли користуватись ними, так як батько не розблокував їх, мамі прийшлось купувати нові планшети для навчання. Вона додатково ходить на танці та мріє ходити на уроки скрипки. Коли вони повернуться в Україну, а це кінець липня - початок серпня вона обов?язково туди піде».

З метою підтвердження/спростування інформації вказаної у позовній заяві, щодо здачі в оренду спірної квартири за адресою: АДРЕСА_3 представником служби у справах дітей та сім`ї 11.09.2023, повторно обстежено умови фактичного проживання дітей та сім`ї, про що складено відповідний акт.

Вищевикладені обставини спростовують доводи позивача, щодо здачі квартири в оренду, та створенні йому перешкод у користуванні квартирою.

Відтак, у зв`язку з відсутністю доходів від управління квартирою, розпорядження доходами є неможливим.

Так, позивач зазначає, що він не може потрапити до квартири, у зв`язку з тим, що відповідачка чинить перешкоди, а саме не надає йому комплект ключем від зазначеної квартири, разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду, позивачу відомо, що у зв`язку з війною відповідачка з дітьми перебували за кордоном, відповідно, передати ключі у відповідачки не було фізичної змоги.

Разом з тим, необхідно відмітити, що відповідачка не отримувала прохання надати комплект ключів, відповідно, в матеріалах справи докази щодо витребовування ключів відсутні, відтак, такі твердження позивача не відповідають дійсності.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують всі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.

На сьогодні, квартира знаходиться на праві власності за малолітніми дітьми, там облаштовані їх кімнати, з новим, сучасним та якісним ремонтом, що підтверджується фото-доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідачка з дітьми планує проживати саме там, оскільки квартира адаптована під потреби дітей відповідного віку та готова до заселення. Враховуючи Розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації «Про визначення місця проживання дітей» №270 від 26.06.2023, місце проживання дітей, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , про визначення місця проживання разом з їх матір`ю - ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , є цілком логічним, що місце проживання відповідачки має бути визначеним за адресою майна, що є предметом спору.

Посилання позивача на необхідність захисту свого права не заслуговують на увагу, оскільки згідно вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі т. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18.07.2006.

Оскільки право позивача не порушене, відсутні правові підстави для його захисту. Захист права на майбутнє не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову належить відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації про усунення перешкод в управлінні майном, яке належить спільним дітям - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_5

третя особа: орган опіки і піклування Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, 01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, буд. 15

Суддя Р.В. Новак