Справа № 136/513/24
провадження № 2/136/100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач), у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05.11.2012, мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої зазначено відповідача. Ще до припинення шлюбу відповідач залишив сім`ю та з того часу проживає окремо, не приїздить до дитини, взагалі не займається її вихованням, утриманням, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що, на думку позивача, свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, у зв`язку із чим його слід позбавити батьківських прав, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідач, у відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Також відповідач не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку.

Ухвалою суду від 02.04.2024 було відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, зобов`язано орган опіки та піклування в особі Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 03.04.2024 внесено виправлення до ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 02.04.2024 у цивільній справі №136/513/24, в частині правильного зазначення органу опіки та піклування і дати, на яку призначено підготовче судове засідання.

08.07.2024 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

19.08.2024 розгляд справи відкладено за заявою відповідача з можливістю реалізації ним прав визначених ЦПК України.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у заявленому обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій висновок підтримав, розгляд справи просив проводити за їх відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань щодо поважності причин неявки чи розгляду справи у його відсутність до суду не направив.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим, при цьому судом було забезпечено достатній строк для реалізації ним своїх прав визначених ЦПК України, утім останній таким право не скористався, що свідчить про небажання особи брати участь у справі.

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні.

Ураховуючи те, що сторони та особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.5), батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.5).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.11.2012 (а.с.12), було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.13), ОСОБА_5 , у зв`язку із укладенням нового шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно довідки за №100 від 27.02.2024 виданої Лісоволисіївським старостинським округом Калинівської міської територіальної громади Вінницької області (а.с.6), встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , з нею проживає її син ОСОБА_4 , який перебуває на її утриманні. Батько дитини ОСОБА_3 до сина не навідується, не бере участі у його вихованні та не цікавиться його життям.

До складу сім`ї ОСОБА_1 входять: діти ОСОБА_4 , 2011 р.н.; ОСОБА_7 , 2015 р.н.н; ОСОБА_8 , 2020 р.н.; мати ОСОБА_9 , 1951 р.н., в підтвердження чого свідчить довідка Лісоволисіївського старостинського округу Калинівської міської територіальної громади Вінницької області (а.с.11).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов №5 від 27.02.2024 виданого комісією в складі в.о. старости ОСОБА_10 с. Лісова Лисіївка, Хмільницького р-ну, Вінницької області (а.с.7), встановлено, що дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та іншими членами її сім`ї за адресою АДРЕСА_1 , батько дитини ОСОБА_11 з 2014 року по теперішній час у вихованні дитини участі не бере, до дитини не довідується взагалі, не допомагає матеріально, не цікавиться його життя, здоров`ям та розвитком.

Згідно з довідкою виданою Ліцеєм з дошкільним підрозділом с. Лісова Лисіївка Калинівської міської ради Вінницької області від 04.03.2024 за №25 (а.с.8), ОСОБА_4 навчається в 6 класі, мама дитини бере активну участь у вихованні, навчанні та розвитку дитини, відвідує батьківські збори. Батько дитини ОСОБА_3 за весь період навчання дитини батько ні разу не з`явився до навчального закладу не спілкувався з класним керівником дитини.

Також судом було встановлено зі змісту інформації наданої начальником відділу ДРАЦС, що ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_12 », про що складено актовий запис про шлюб №2562 від 21.09.2018.

Позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, принижує гідність дитини, а «юридичне батьківство» матері, яка фактично залишається чужою людиною може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору.

Таке відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків хибно впливає на виховання та формування світогляду дитини.

Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було предметом розгляду Службою у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради, за наслідками якого було складено висновок за №03-14/936 від 10.06.2024, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про те, що наявні усі правові підстав, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, жодних заперечень до суду та органу опіки та піклування щодо вирішення питання про позбавлення його батьківських прав не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо);

Третя особа - Калинівська міська рада Хмільницького району Вінницької області як (Незалежності, 8, м. Калинівка, Вінницький р-н., Вінницька обл.).

Суддя Світлана ШПОРТУН