Провадження №: 4-с/336/54/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши скаргу скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, -

встановив:

02 жовтня 2024 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, в якій просить: 1. Визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця винесені 09 вересня 2024 року у виконавчих провадженнях за № 76000597 та № 76000821; 2. Зобов`язати приватного виконавця усунути порушення (поновити його порушене право як заявника) шляхом скасування усіх винесених у виконавчих провадженнях за № 76000597 та № 76000821 постанов та шляхом вчинення інших юридично значимих дій для поновлення його порушеного права.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, залишено без руху, заявнику надано строк два дні, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині. Роз`яснено заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, скарга вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

11 жовтня 2024 року на адресу суду від заявника надійшла заява на усунення недоліків, проте недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення скарги без руху усунені частково.

В ухвалі суду від 03 жовтня 2024 року зокрема було вказано, що згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 448 ЦПК України про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Отже, сторонами справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного/приватного виконавця є стягувач, боржник і державний/приватний виконавець.

Скарга на дії державного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені п. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльність та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

В порушення наведених вище норм Закону скарга не містить зазначення реквізитів виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина).

Заявником не викладені обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги; не зазначенні докази, що підтверджують вказані обставини.

В скарзі заявник не навів обставин, коли він дізнався про такі рішення приватного виконавця, оскільки чинним законодавством визначено строки для звернення зі скаргою.

Так, відповідно до заяви про усунення недоліків від 11.10.2024 року, ОСОБА_1 просить суд витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича в оригіналі чи належним чином засвідчених копіях матеріали виконавчих проваджень за № 76000597 та № 76000821.

А крім того, витребувати із Запорізької міської ради інформацію з реєстру територіальної громади або з Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру про його зареєстроване місце проживання за період 30 липня 2024 року по даний час.

Проте, заявником належним чином не обґрунтовано дану обставину щодо неможливості самостійного отримання вищезазначених письмових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В порушення вимог ч. 2 ст.84 ЦПК України в клопотанні позивачем не зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, не додано доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

Доказів, підтверджуючих те, які перешкоди виникли у заявника самостійно отримати документи, які просить витребувати суд до скарги не додано. Відсутні докази того, що заявник звертався до відповідних органів з вимогою надання йому необхідних документів та того, що йому було в цьому відмовлено до позову не додано.

Таким чином, враховуючи що заявником не доведено неможливості самостійно отримати доказ, клопотання про його витребування слід залишити без задоволення.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд вбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

З метою повного, всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 03 жовтня 2024 року, на строк 2 дні з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в іншому разі скарга буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст. 258, 260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Клопотання заявника про витребування доказів - залишити без задоволення.

Продовжити заявнику строк на усунення недоліків на виконання ухвали суду від 03 жовтня 2024 року, за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, надавши заявнику строк два дні з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків скарги.

Запропонувати заявнику в дводенний строк з дня вручення копії вказаної ухвали усунути зазначені недоліки, роз`яснити, що в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: