Справа № 190/1684/24
Провадження №2/190/486/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

при секретарі Пронській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.П`ятихатки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05 травня 1990 року, посвідченого Саксаганською сількою радою, реєстровий номер 33, зареєстрованого у Жовтоводському БТІ від 14.06.1990 року, вона набула право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником данного житлового будинку була ОСОБА_3 . 16.09.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,4 кв.м. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. та право власності на житловий будинок було зареєстровано в реєстрі прав власності 12.10.2005 року. Нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії не було у повній мірі перевірено всіх документів та не було взято до уваги, що даний будинок є об`єктом спільної часткової власності, а тому ОСОБА_3 , як продавцю не належало право власності на цілий житловий будинок, а вона являлась власником 1/2 частини житлового будинку. Своєї згоди як особи, що має переважне право на купівлю об`єкта, що є спільною частковою власністю, позивач нотаріусу не надавала. Відповідно до інформаціної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.20024 року, власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,4, є ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 16.09.2005 року, р.н. 1819, посвідченого приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. Про факт реєстрації права власності на цілу частку житлового будинку за ОСОБА_2 , позивачу стало відомо в липні 2024 року, тоді коли вона виявила бажання подарувати належну їй частку житлового будинку своєму сину. На даний час вона проживає у належній їй частині житлового будинку та жодних заперечень з боку ОСОБА_2 , щодо користування та володіння належною позивачу часткою будинку, не надходить.

Ухвалою суду від 09.08.2024 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, вирішено питання щодо витребування доказів.

14.10.2024 року з зустрічною позовною заявою звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку, загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 49.9 кв.м. що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 16.09.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,4 кв.м. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. та право власності на житловий будинок було зареєстровано в реєстрі прав власності 12.10.2005 року. Згодом вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Центральна. Нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії не було у повній мірі перевірено всіх документів та не було взято до уваги, що даний будинок є об`єктом спільної часткової власності. Після укладення договору купівлі-продажу вона фактично стала власником цілого житлового будинку загльною площею 121,4 кв.м., жиловою площею 82,4 кв.м. Під час укладення та підписаня договору вона не звернула уваги на те, що її було зазначено власником всього житлового будинку. Між нею та іншим співвласником житлового будинку - ОСОБА_1 ніколи не виникало спорів, щодо користування та володіння житловим будинком який перебуває у їхній спільній частковій власності. Про те, що вона є фактичним власником цілого житлового будинку їй стало відомо після звернення ОСОБА_1 до суду. Фактично вона є власником 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 49.9, що підтверджується технічним паспортом від 15.09.2021 року.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином. На електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялася належним чином. На електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.05.1990 року посвідченого Саксаганською сільською радою, - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить П`ятихатському відділу освіти, при цьому ОСОБА_1 набула права власності на частину житлового будинку (а.с.6)

Згідно копії договору купівлі продажу житлового будинку від 16.09.2005 року посвідченого приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Морозюк Г.М., - ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок під АДРЕСА_1 (а.с.7)

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єутів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будинок за адресою АДРЕСА_1 , на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу, ВСІ798254 р.н.1819, Приватний нотаріус П`ятихатського районного нот.округу Морозюк Г.М., належить ОСОБА_2 (а.с.8-9)

Згідно копії довідки ДПКП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради щодо об`єкту нерухомого майна буд. АДРЕСА_1 , - право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1990 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Саксаганської сільської ради народних депутатів Малаховою В.А. Р№33 (зареєстровано БТІ в кн..н.№5-81-644). (а.с.14)

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, - будинок за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу /ВСІ 798254 р.н.1819/ 16.09.2005 /Приватний нотаріус П`ятихатського районного нот.округу Морозюк Г.М., частка 1/1 належить ОСОБА_2 (а.с.49)

Судом оглянуто реєстрову книгу №5 на будинки та домогосподарства по с.Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, що надана на вимогу суду, де на сторінці 81 мається запис під №644 про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу, що завірений Саксаганською сільською радою від 05.05.1990 року, набули права власності по частині будинку; на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом П`ятихатського районного нотаріального округу Морозюк Г.М. від 16.09.2005 року, р.н.1819, до ОСОБА_2 від ОСОБА_3 перейшло право власності на житловий будинок в цілому, при цьому частка у праві власності ОСОБА_1 - «0», ОСОБА_2 - «1». (а.с.70-71)

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу від 09.09.2021 року виданого на м`я ОСОБА_2 вбачається, що будинок садибного типу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в цілому складається з житлового будинку літ. А загальною площею 78,5 кв. м., житловою площею 49,9 кв.м., допоміжною площею 28,6 кв.м. (а.с.50-53).

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення.

Пунктом 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися та його участь обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.

Враховуючи задоволення первісного та зустрічного позову, рівність судових витрат кожної із сторін спору, керуючись ст. 141 ЦПК України,суд вважає за можливе залишити витрати по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст.13,81,258,265,268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 49,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, понесені сторонами, віднести на їх рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева