ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1221/24
Провадження №2/477/928/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

без участі сторін,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому, з врахуванням збільшених вимог, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовані в АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 0,06 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства за цією ж адресою.

На обґрунтування вимог вказувала, що нотаріальному оформленні цієї спадщини, на яку вона претендує як спадкоємиця п`ятої черги спадкування за законом, заважає відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, а також пропуск нею строку на прийняття спадщини.

Посилаючись не те, що є спадкоємицею п`ятої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців не встановлено, проте не взмозі через вказані обставини оформити спадщину в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду з проханням визнати за нею в порядку спадкування право власності на ділянки та будинок, надавши додатковий строк на прийняття спадщини.

В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі і задовольнити позов.

Представник відповідача подав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також зазначив про можливість розгляду справи без його участі.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на час смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та на земельні ділянки, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,06 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовані за тією ж адресою.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Заповіту спадкодавця ОСОБА_2 судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом черг першої четвертої, визначених ст.ст. 1261 1264 ЦК України, судом не встановлено.

Позивачка відноситься до п`ятої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , так як є його племінницею.

При цьому, відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Миколаївської району Миколаївської області від 27 квітня 2024 року на день відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Крім того, на запит суду приватним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області було повідомлено, що спадкова справа після його смерті не заводилася.

Інших спадкоємців цієї ж черги, які б прийняли спадщину, не встановлено.

Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка отримала письмове роз`яснення нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18 квітня 2024 року про неможливість оформлення нею спадщини за законом через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів, а також неприйняття спадщини в установлений законом строк.

За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою, які полягали у відсутності правовстановлюючих документів на нерухомість та документів про родинні відносини з померлим, є поважними і допускає можливим надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,25 га, виділена для його будівництва та обслуговування, належали померлому відповідно до договору купівлі-продажу від 18 липня 2003 року, укладеного із ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Сапегою О.П.

В той же час оригінал договору про перехід права власності на земельну ділянку та будинок був втрачений за невідомих обставин.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається, що у позивачки відсутня можливість отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ у позасудовому порядку через зміни в законодавстві, а також через смерть власника.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції на час укладення договору купівлі-продажу будинку), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про власність, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу будинку, об`єктами права приватної власності є зокрема і жилі будинки та земельні ділянки.

Згідно зі ст. 14 цього ж Закону громадяни мають право на одержання у власність земельних ділянок і для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину, одержання частки землі у спільному майні подружжя, купівлі-продажу, дарування та обміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України Про власність громадянин не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку поза його волею інакше, як на підставі рішення суду, у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Крім того, відповідно до ст. 120 ЗК України в нині діючій редакції, у разі набуття права власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) до набувача без зміни її цільового призначення.

Виходячи із аналізу вказаних статей ЗК України та Закону України Про власність слід дійти висновку, що з переходом права власності на будинок до спадкодавця ОСОБА_2 перейшло право власності і на земельну ділянку, площею 0,06 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка належала продавцю будинку ОСОБА_3 згідно державного акту серії IV-МК № 038287, виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 25 березня 1997 року.

В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельні ділянки та будинок належали законно ОСОБА_2 , і після його смерті вони в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачці як єдиній спадкоємиця за законом п`ятої спадкування, з врахуванням надання їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у шість місяці з дня набрання законної сили цього рішення суду.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на наступне нерухоме майно:

- житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,06 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала первісному власнику ОСОБА_3 згідно державного акту серії IV-МК № 038287, виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 25 березня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Р.В. Козаченко