Справа №567/1654/23
Провадження №2-др/567/10/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі судді Василевич О.В., розглянувши заяву представника позивачки - адвоката Оліферук Ж.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 19.09.2024 року вищевказаний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля марки «Peugeot 3008», 2012 року випуску, об`єм двигуна 1560 куб.см., ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , в сумі 239 260 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят) грн. Крім того стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 392 грн. 60 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 4 543 грн. 70 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представник позивачки - адвокат Оліферук Ж.А. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить вирішити питання судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 8 250 грн., вказуючи на те, що у судовому засіданні 19.09.2024 року вона повідомила, що докази на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу буде надано у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

В обґрунтування заяви вказує, що представництво інтересів позивачки у суді здійснювалось, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги від 12.07.2023 року та сплата послуг за надання правничої допомоги була здійснена на підставі акту виконаних робіт від 23.09.2024 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23.09.2024 року.

Окрім того, представник позивачки до вищевказаної заяви долучила квитанцію про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету своєї довірительки - позивачки ОСОБА_1 , водночас разом із вищевказаною заявою суду не було надано доказів про надіслання копії такої заяви на адресу відповідача ОСОБА_2 .

Заява представника позивачки про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу була подана через систему Електронний суд 24.09.2024 о 20:36:41 год. та зареєстрована в канцелярії Острозького районного суду Рівненської області 25.09.2024 року відповідно до п.39 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням ВРП від 17.08.2021 р. №1845/0/15-21.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суд приходить до наступних висновків.

В провадженні Острозького районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 19.09.2024 року вищевказаний позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля марки «Peugeot 3008», 2012 року випуску, об`єм двигуна 1560 куб.см., ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , в сумі 239 260 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят) грн. Також вирішено питання судових витрат та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 392 грн. 60 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 4 543 грн. 70 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.09.2024 року в судовому засіданні представник позивачки вказала про свій намір скористатися правом та подати розрахунок витрат на правничу допомогу та докази на їх підтвердження протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно із ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За правилами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачки - адвокат Оліферук Ж.А. 19.09.2024 року була особисто присутня у судовому засіданні, в якому було ухвалено рішення по суті спору, та остання до виходу суду у нарадчу кімнату зробила усну заяву про свій намір скористатися своїм правом подати розрахунок витрат на правничу допомогу та докази на їх підтверження протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України представник позивачки протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто з урахуванням положень ч.3 ст.124, ч.8 ст.141 ЦПК України - до 24.09.2024 року, мала право звернутись до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та подати до суду відповідні докази.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки вищевказану заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, понесених позивачкою, подала через систему Електронний суд, і така заява була сформована і направлена до суду 24.09.2024 року о 20:36:41 год., тобто поза межами робочого часу в Острозькому районному суді Рівненської області.

Відповідно до п.39 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням ВРП № 1845/0/15-21 від 17.08.2021 року (наділ Положення про ЄСІТС) документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідними інструкціями з діловодства в судах чи в інших органах та установах у системі правосуддя.

Відповідно до п.28 Положення про ЄСІТС дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

Відповідно до п.29 Положення про ЄСІТС у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З доданої представником позивачки до матеріалів заяви квитанції про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету вбачається, що така заява була доставлена до електронного кабінету позивачки ОСОБА_1 24.09.2024 року о 20:35 год.

Також на підтвердження доказів направлення вищевказаної заяви з додатками для відповідача представником позивачки 25.09.2024 року через систему Електронний суд долучено квитанцію № 317 від 25.09.2024 року, з якої вбачається, що дана заява була надіслана на адресу відповідача 25.09.2024 року о 10:23:16 год., що підтверджується повідомленням про поштове відправлення від 25.09.2024 року.

Тобто вищевказані дії були вчинені представником позивачки також поза межами строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.

Отже, незважаючи на відсутність будь-яких перешкод для звернення до суду з відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення протягом п`яти днів після ухвалення 19.09.2024 року судового рішення, заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками на підтвердження витрат було подано представником позивачки 24.09.2024 поза межами робочого часу в Острозькому районному суді Рівненської області, тобто з пропуском строку, встановленого ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.3, 5, 6 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, встановлений цивільним процесуальним законодавством (ч.8 ст.141 ЦПК України) строк для подання у цій справі доказів, понесених стороною судових витрат розпочався 20.09.2024 року і тривав до 24.09.2024 року.

Отже, сформована 24.09.2024 року поза межами робочого часу у суді і отримана судом 25.09.2024 року заява представника позивачки про ухвалення додаткового рішення, подана поза межами встановленого строку.

Відтак, представник позивачки пропустила строк для подання доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу.

Позивачка/представник позивачки як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Не заявлення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з посиланням на поважність причин його пропуску, є підставою для застосування ч.8 ст.141 ЦПК України та залишення відповідної заяви без розгляду.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, з посиланням на поважність причин його пропуску, представник позивачки до суду не подавала.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення ст.ст.126, 141 ЦПК мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України граничного строку для її подання.

Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вище наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для залишення заяви представника позивачки - адвоката Оліферук Ж.А. про відшкодування судових витрат на правничу допомогу без розгляду, оскільки така заява подана з пропуском встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду і заявником не порушувалось питання про поновлення цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.123-126, 141 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву представника позивачки - адвоката Оліферук Ж.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.