Справа № 545/2279/22
Провадження № 2/545/102/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Мамишевій А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТДВ Страхова Компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2021 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки.

ОСОБА_1 , як потерпілий, в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, був транспортований до 1-ї міської лікарні, де проходив лікування. ОСОБА_2 шкоду не відшкодував.

В зв`язку з необхідністю проведення курсу лікування ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні і наразі проходить курс лікування та оскільки не одразу почав збирати чеки в підтвердження витрат на лікування просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів тільки 4913,82 грн.

Також в наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Богдан-211040» д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №21-08 від 11.08.2020 року, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Богдан-211040» д.н.з. НОМЕР_1 з технічної точки зору складає 94823,58 грн., яку і просить ОСОБА_1 стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

Дана дорожньо-транспортна пригода призвела до внутрішніх переживань позивача, втрати на невідомий час у зв`язку з лікуванням звичного порядку життя, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 540000,00 грн.

Оскільки в добровільному порядку відповідачі не відшкодовують збитки, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився з невідомих причин, хоча вчасно був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» надала відзив, згідно якого позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» лише 14.06.2022 року, а подія мала місце 27.06.2019 року, тобто більше ніж через рік, а тому в зв`язку з невиконанням позивачем дій, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою про виплату страхового відшкодування протягом року не звертався, у зв`язку з чим він не має правових підстав на отримання страхового відшкодування.

Суд, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. ( шість тисяч вісімсот гривень ) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. Апеляційною інстанцією даний вирок залишено без змін.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди ОСОБА_2 та ТДВ СК «Альфа-Гарант», завданої йому неправомірною, протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_2 , що полягала у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень. Позивач вказав, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, він змушений був проходити лікування та нести витрати на придбання медикаментів, які він оцінив у 4913,82 грн. та надав копії чеків на придбання ліків та супутніх матеріалів.

Оскільки, а ні позивачем, а ні його представником не було надано суду належної якості чеки на придбання ліків та супутніх матеріалів та виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3416 міського травматологічного відділення, суд позбавлений можливості встановити дійсну суму витрат позивача на лікування, а тому в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів 4913,82 грн. необхідно відмовити за недоведеністю.

Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів витрат вартості відновлювального ремонту автомобіля «Богдан-211040», д.н.з. НОМЕР_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службовий собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випаду страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З метою визначення розміру заподіяного збитку позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_3 .

За результатами вказаного звернення було складено висновок №21-08 експертного авто товарознавчого дослідження від 11.08.2020 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Богдан-211040», д.н.з. НОМЕР_1 складає 94823,58 грн.; повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Богдан-211040», д.н.з. НОМЕР_1 складає 120469,76 грн.

Страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» за результатами розгляду заяви позивача про страхове відшкодування від 14.06.2022 року, оскільки ОСОБА_1 не виконав дій, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і з заявою про виплату страхового відшкодування протягом року не звертався, у зв`язку з чим йому відмовили в отриманні страхового відшкодування.

Так, відповідно до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформлені копії.

Згідно із ст.34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Також, згідно п.33.3 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Враховуючи викладене, обов`язок у ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у страхової компанії лише після звернення із відповідною заявою та наданих. визначених у ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів про ДТП.

Настання події, що має ознаки страхового випадку, мало місце 27 червня 2019 року. Однак, із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до ТДВ СК "Альфа-Гарант" лише 14.06.2022 року, тобто більше ніж через 1 рік, що підтверджується особистою заявою позивача.

Статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування серед яких згідно п.37.1.4 є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. чином, позивач не виконав дій, передбачених Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою про виплату страхового відшкодування протягом року не звертався, у зв`язку з чим він не має правових підстав на отримання страхового відшкодування.

Як зазначає відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» та не спростовує позивач, останній не надавав свій автомобіль на огляд страховику, в зв`язку з чим позбавив страховика (відповідача) встановити кількість та об`єм пошкоджень автомобіля, що були завдані в результаті саме заявленої позивачем ДТП, та відповідно встановити розмір заподіяною внаслідок ДТП шкоди.

Згідно п.37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Аналізуючи все вищесказане та згідно зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-IV, наявні підстави для відмови у відшкодуванні, якщо це стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 11.12.2019 №465/4287/15.

Враховуючи вищезазначене, підстави для стягнення будь яких витрат з ТДВ СК «Альфа-Гарант» відсутні, а отже в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № б від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2 ПП ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п. 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Оскільки, згідно висновку №21-08 експертного авто товарознавчого дослідження від 11.08.2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Богдан-211040», д.н.з. НОМЕР_1 складає 94823,58 грн., із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню саме ця сума в повному обсязі.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 540000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, серед іншого є: моральна шкода, що полягає у Фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я:

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичнійособі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, (ст. 26-1 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.).

На виконання вимог п.5 постанови пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачем не надано до суду доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння відповідача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Суд враховує позицію висловлену в Постанові Верховного суду по справі №761/14285/16-ц від 22.04.2019 року, щодо того, що участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача…» і вважає спів мірним стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. в відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме підлягають до задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Богдан-211040» д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 94823,58 грн.

Підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Підлягають відмові за недоведеністю позовні вимоги в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальної шкоди на лікування в розмірі 4913,82 грн.

Підлягають відмові в повному обсязі позовні вимоги щодо ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача- ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. за вимоги майнового характеру та 1211,20 грн. за вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1200, 1201, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Богдан-211040» д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 94823,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» матеріальної шкоди в розмірі 4913,82 грн. відмовити.

В частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за вимогу майнового характеру та 1211,20 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди, а всього 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Полтавський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Г. Потетій