УХВАЛА

01 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 755/8037/21

провадження № 61-12104ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 травня 2011 року до 05 березня 2019 року.

Визнано спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на частку вказаної квартири за кожним.

Визнано спільною сумісною власністю 4616/10000 частки квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок вартості належної йому 2308/10000 частки в квартирі АДРЕСА_2 грошову компенсацію в розмірі 391 863,55 грн.

В решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням від 12 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 7 393,71 грн, та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 472,00 грн, а всього 24 865,71 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 18 387,00 грн.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний Суд» звернувся з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року. Разом із касаційною скаргою представник заявника подав клопотання про зменшення розміру судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у задоволенні клопотання про зменшення судового збору відмовлено; касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема для сплати судового збору у розмірі 8 311,06 грн.

У визначений в ухвалі строк заявник усунув недоліки касаційної скарги.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» за підписом представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року та клопотання про поновлення строку на їх подання, оскільки під час судового засідання 24 вересня 2024 року дізнався про відсутність у представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 повноважень на представництво у суді (зокрема і подання апеляційної скарги).

Відповідно до частини першої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частини перша-третя статті 390 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

За таких обставин клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 про поновлення строку на подання доповнень до касаційної скарги слід задовольнити, поновити строк на подання доповнень та прийняти їх до розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження). Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 359/659/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/3325/17-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 12 квітня 2022 року у справі № 363/3376/19, від 14 липня 2020 року у справі № 552/5693/18, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16, від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 344/8701/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20, від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 13 березня 2024 року у справі № 161/13140/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на неналежне дослідження судом апеляційної інстанції доказів, зібраних у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У вересні 2024 року представник заявника подав клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року, яке обґрунтовує тим, що у зв`язку з набранням чинності оскаржуваного судового рішення ОСОБА_3 звернулася до суду з першої інстанції з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Доводи клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року, зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків, тому на підставі статті 436 ЦПК України, Суд відмовляє у його задоволенні.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року.

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про поновлення строку на подання доповнень до касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року задовольнити.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києваматеріали справи № 755/8037/21.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник