Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що 15 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики №б/н, згідно якого відповідачем було отримано грошові кошти в сумі 3300000,00 грн., які відповідач був зобов`язаний повернути в строк до 15.02.2024.

Позивач вказує, що згідно пункту 1 вищевказаного договору позики, він як позикодавець зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти у власність від грошові кошти в сумі 3 300 000 гривень 00 копійок, та зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів, а саме 3 300 000 гривень 00 копійок не пізніше ніж через 3 роки з моменту укладення даного договору, тобто до 15.02.2024. Згідно пункту 2 вищевказаного договору позики, сторони узгодили, що вищевказані грошові кошти в сумі 3 300 000 гривень 00 копійок будуть передані у власність позичальника двома частинами, а саме перша частина коштів в розмірі 2 500 000 гривень 00 копійок, позикодавець передає у власність позичальника, а позичальник приймає у власність від позикодавця в день підписання сторонами даного договору. Другу частину коштів в розмірі 800 000 гривень 00 копійок, позикодавець зобов`язується передати у власність позичальника, строком до 31.12.2022 за вимогою позичальника. Згідно пункту 3 вищевказаного договору позики, сторони узгодили, що для підтвердження факту отримання коштів визначених в пункті 2 даного договору позичальник надає позикодавцеві власноручно написану розписку про отримання відповідної суми коштів згідно даного договору. Крім того, згідно умов договору сторонами було узгоджено, що за користування грошовими коштами відповідач, сплачуєте на користь позивача проценти в розмірі 5% за кожен рік користування фактично отриманих грошових коштів визначених в пунктах 1, 2 договору позики, а у разі прострочення виконання зобов`язання за даним договором позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач зазначає, що відповідачем було отримано у відповідності до умов договору позики грошові кошти в сумі 3 300 000 гривень 00 копійок в повному обсязі, що підтверджується власноручно написаними розписками відповідача від 15 лютого 2021 року про отримання коштів в розмірі 2 500 000 гривень 00 копійок та від 02 серпня 2022 року про отримання коштів в розмірі 800 000 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачем було порушено умови договору позики та жодним чином не повернуто йому вказану суму позики разом з процентами за користування грошовими коштами, у вказану дату а саме 15 лютого 2024 року. Позивач стверджує, що загальна сума боргу, яку відповідач, зобов`язаний сплатити на його користь, становить 3 762 731 гривня 19 копійок.

У позовній заяві вказано, що 21.03.2024 відповідачем, було отримано вимогу позивача від 19.03.2024 про усунення порушення за договором позики, яка містила вимогу про повернення позивачу вищевказаної суми коштів. 21.03.2024 відповідач, надав позивачу власноручно написану розписку про те, що він повністю визнає борг, та просив у зв`язку з скрутним матеріальним становищем відтермінувати сплату боргу строком до 30.05.2024. Крім того, 10.06.2024 року відповідач надав позивачу власноручно написану розписку про те, що він не має змоги повернути кошти за договором позики, і зазначив, що повністю розуміє наслідки такого невиконання.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики №б/н від 15 лютого 2021 року, в сумі - 3 762 731,19 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву в якій просив у зв`язку з визнанням позову відповідачем ухвалити відповідне рішення про задоволення позову в повному обсязі у підготовчому засіданні та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позов ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості він визнає повністю та просив розглянути справу без його участі.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.02.2021 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 підписали договір позики (а.с. 8).

Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що позикодавець зобов`язується передати у власність позичальника, а позичальник зобов`язується прийняти у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 3 300 000 гривень 00 копійок, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 3 300 000 гривень 00 копійок, не пізніше ніж через 3 роки з моменту укладення даного договору, тобто до 15.02.2024 року. Згідно пункту 2 договору позики від 15.02.2021 сторони узгодили, що вищевказані грошові кошти в сумі 3 300 000 гривень 00 копійок, будуть передані у власність позичальника двома частинами, а саме перша частина коштів в розмірі 2 500 000 гривень 00 копійок, позикодавець передає у власність позичальника, а позичальник приймає у власність від позикодавця в день підписання сторонами даного договору. Другу частину коштів в розмірі 800 000 гривень 00 копійок, позикодавець зобов`язується передати у власність позичальника, строком до 31.12.2022 за вимогою позичальника. У вказаному договорі зазначено, що сторони узгодили, що для підтвердження факту отримання коштів визначених в пункті 2 даного договору позичальник надає позикодавцеві власноручно написану розписку про отримання відповідної суми коштів згідно даного договору. Згідно пункту 6 вищевказаного договору позики, сторонами було узгоджено, що за користування грошовими коштами відповідач, сплачуєте на користь позивача проценти в розмірі 5% за кожен рік користування фактично отриманих грошових коштів визначених в пунктах 1, 2 договору позики. Також, згідно пункту 11 договору позики, у разі прострочення виконання зобов`язання за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (а.с. 8).

15.02.2021 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 згідно умов пункту 2 договору позики від 15 лютого 2021 року кошти в розмірі 2 500 000 гривень 00 копійок та зобов`язався отриману суму коштів повернути в строки, визначені договором позики від 15 лютого 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 9).

Згідно розписки від 02.08.2022 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 згідно умов пункту 2 договору позики від 15 лютого 2021 року кошти в розмірі 800 000 гривень 00 копійок та зобов`язався отриману суму коштів повернути в строки, визначені договором позики від 15 лютого 2021 року (а.с. 10).

У вимозі про усунення порушення, яка отримана відповідачем 21.03.2024, вказано на необхідність усунення порушення ОСОБА_2 умов договору позики (а.с. 11-12). Згідно доданого до вимоги розрахунку заборгованості за договором позики строк повернення якої настав заборгованість ОСОБА_2 з урахуванням індексу інфляції та відсотків становить 3 762 731,19 грн. (а.с. 13-14).

У розписці ОСОБА_2 від 21.03.2024 вказано, що останній визнає борг за договором позики № б/н від 15.02.2021 на користь ОСОБА_1 в сумі 3 762 731,19 грн. та просить відтермінувати строк повернення боргу до 30.05.2024 (а.с. 15).

У розписці ОСОБА_2 від 10.06.2024 вказано, що останній не має можливості повернути ОСОБА_1 борг за договором позики № б/н від 15.02.2021 в сумі 3 762 731,19 грн. та повністю розуміє наслідки невиконання умов вказаного договору позики і у зв`язку з безвихідною фінансовою ситуацією не заперечує проти їх застосування (а.с. 16).

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законодавець у ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що суму боргу у визначений у договорі позики строк відповідач не повернув. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 626, 629, 640, 1046-1047, 1049 ЦК України, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість за договором позики №б/н від 15 лютого 2021 року, в сумі 3 762 731 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі сімсот тридцять одну) гривню 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя