Дата документу 04.10.2024Справа № 554/2052/22
Провадження № 2/554/1347/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Кувіти М.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою адвоката Таранкової Олени Олегівни в інтересах ОСОБА_2 до Державної Казначейської Служби України, Полтавської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органів досудового розслідування, -

встановив:

23.03.2022 року позивач, ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Державної Казначейської Служби України, Полтавської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органів досудового розслідування в якому прохала стягнути на її корить за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку 1000000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_2 обрана на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області рішенням Полтавської обласної ради народних депутатів 29.04.1993 року, а постановою Верховної Ради України від 09.07.2003 року № 1072-1У обрана на дану посаду - безстроково.

17.03.2015 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 позивачці складено повідомлення про підозру за ч.2 ст.375 КК України.

Позивачка вказує, що незаконність повідомлення про підозру встановлена вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2015 року до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб до 04.06.2015 року з встановленням обов`язків.

На думку позивачки, вказаний запобіжний захід застосовано без належної перевірки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 375 КК України.

За клопотанням Генерального прокурора України ОСОБА_4 згідно рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 312/вп-15 від 19.05.2015 року позивачка відсторонена від посади судді Комсомольського міського суду Полтавської області строком на 2 місяці.

Постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року по адміністративній справі № 800/288/15 за позовом ОСОБА_2 до ВККС України зазначене рішення про відсторонення її від посади було визнано незаконним та скасовано.

Наказом виконуючої обов`язки голови Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. за № 7.1-а від 19.05.2015 року позивачка була відсторонена від посади з 19.05.2015 року строком на два місяці з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді.

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року даний наказ був скасований наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_5 від 16.10.2015 року та здійснений перерахунок і виплата щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу за період з 19.05.2015 року по 19.07.2015 року.

Вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року ОСОБА_2 визнана невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, та виправдана за відсутністю складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року апеляційна скарга прокурора була залишена без задоволення, а вирок - без змін.

Постановою колегії суддів Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року касаційна скарга прокурора була залишена без задоволення, а зазначені вирок і ухвала були залишені без змін.

Після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області набрав законної сили.

Позивачка вказує, що незаконно перебувала під слідством і судом з 18.03.2015 року по 20.06.2019 року, тобто 51 місяць.

В зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, ОСОБА_2 вимушена була нести витрати та організовувати поїздки разом з захисниками для участі в проведенні слідчих дій на досудовому розслідуванні в м. Полтава ( 2 поїздки) та для участі в судових засіданнях в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області та апеляційному суді Кіровоградської області в судах першої та апеляційної інстанцій в інших населених пунктах.

В наслідок незаконного притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, незаконного перебування під слідством та судом, позивачка зазнала моральних страждань, які виразилися зокрема в тому, що це вплинуло на її діяльність, як судді, підірвало її авторитет та ділову репутацію, викликало негативне ставлення з боку суспільства, такі моральні страждання суттєво змінили нормальний ритм життя позивачки.

Ухвалою судді від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

26.04.2022 року від відповідача Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив в якому останні зазначають, що позивач на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню мінімальна сума відшкодування визначена ч.2 ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

ОСОБА_2 перебувала під слідством та судом з 17.03.2015 року по 30.07.2018 року, що дорівнює 40 місяцям 13 дням, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає розрахунку відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»

06.05.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому остання вказала, що при визначенні розміру моральної шкоди необхідно врахувати ступень зниження престижу, ділової репутації, честі та гідності у позивачки як у публічної особи і судді при здійсненні правосуддя та після виходу у відставку.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився

Вислухавши представника відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, ОСОБА_2 була обрана на посаду судді Комсомольського міського суду Полтавської області рішенням Полтавської обласної ради народних депутатів 29.04.1993 року, а постановою Верховної Ради України від 09.07.2003 року № 1072-1У обрана на дану посаду - безстроково.

17.03.2015 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 позивачці складено повідомлення про підозру за ч.2 ст.375 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2015 року до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб до 04.06.2015 року з встановленням обов`язків.

За клопотанням Генерального прокурора України ОСОБА_4 згідно рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 312/вп-15 від 19.05.2015 року ОСОБА_2 була відсторонена від посади судді Комсомольського міського суду Полтавської області строком на 2 місяці.

Постановою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року по адміністративній справі № 800/288/15 за позовом ОСОБА_2 до ВККС України зазначене рішення про відсторонення останньої від посади визнано незаконним та скасовано.

Наказом виконуючої обов`язки голови Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. за № 7.1-а від 19.05.2015 року ОСОБА_2 відсторонена від посади з 19.05.2015 року строком на два місяці з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді.

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2015 року вказаний наказ скасований наказом голови Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_5 від 16.10.2015 року та здійснений перерахунок і виплата щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу за період з 19.05.2015 року по 19.07.2015 року.

Відповідно до вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року ОСОБА_2 визнано невинуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України та виправдано її у зв`язку з відсутністю в її діях складу, вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року апеляційна скарга прокурора була залишена без задоволення.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року стосовно ОСОБА_2 залишено без змін.

Відповідно до постанови колегії суддів Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року касаційна скарга прокурора залишена без задоволення.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року та ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.07.2018 року залишено без змін.

У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписичастинипершоїстатті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 1176 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження, обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодуванняшкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

У наведених у статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Таке відшкодування провадиться за рахунок коштів державного бюджету (пункт 1 статті 3, частина перша статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Статетю 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно достатті 2 цього Законуорган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

За змістом положень частини першої статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розглядікримінальноїсправи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, щорозглядав справу у першій інстанції.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першоїстатті 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 43 Кримінального процесуального кодексу України виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме: стаття 1176 Цивільного кодексу України, та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщоінше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 1 статті1, пунктом 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодуванняморальноїшкоди за час перебуванняпідслідствомчи судом провадитьсявиходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування підслідством чи судом.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Разом законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленного законодавством розміру заробітної плати на момент розглядусправи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскількивін є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури, позивачка була позбавлена права працювати, жити повноцінним життям, заробляти кошти та утримувати сім`ю, а також те, що тривале перебування в статутсі підозрюваної, що спричинило тривалий характер моральних страждань з боку останньої.

Зважаючи на виправдання позивачки та визнання невинуватою у пред`явленому обвинуваченні, на користь останньої підлягає стягненню на підставі статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» моральна шкода.

В ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду становить 1600 гривень.

Оскільки, ОСОБА_2 повідомлено про підозру 18.03.2015 року, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2018 року набрав чинності 30.07.2018 року, ОСОБА_2 перебувала під слідством та судом з 17.03.2015 року по 30.07.2018 року, тобто 41 місяць, тому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 65600 грн. (мінімальна заробітна плата - 1600 грн. (з урахуванням ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік») х кількість місяців 41).

Згідно зі статтею 2 Цивільного кодексу України держава Україна є учасником цивільних відносин, тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги доведеність спричиненої моральної шкоди позивачеві, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_2 65600 грн.

У відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,статтями 10, 15, 16, 1176Цивільного кодексу України,статтями 4, 10, 11, 13, 76-81, 141, 263-265Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

позов адвоката Таранкової Олени Олегівни в інтересах ОСОБА_2 до Державної Казначейської Служби України, Полтавської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органів досудового розслідування задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку 65600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Державна казначейська служба України, м. Київ, вул. Бістіонна, буд. 6, ;

відповідач: Полтавська обласна прокуратура, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення проголошено 04.10.2024 року.

Суддя Н.В.Тімошенко