Справа №461/2688/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Романюка В.Ф.,

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кугутюка О.В. (ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 23652, Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Кирнасівка), Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» (, адреса: 02100, м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14) про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23 грудня 2023 року у м. Львові на вул. Івана Гонти, 1А відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення транспортних засобів) за участю автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Скориставшись своїм правом, передбаченим п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з даним повідомленням водій ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до полісу №215577339 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

23 лютого 2024 року ОСОБА_3 уклав договір №2302_А/24 на проведення транспортно-товарознавчої експертизи із судовим експертом ОСОБА_4 .

Згідно з Висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи по заяві ОСОБА_5 №1438/24 від 11 березня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (з врахуванням ПДВ на складові та матеріали), станом на момент ДТП 23 грудня 2023 року, становить 115 229,13 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (без врахування ПДВ на складові частини та матеріали) становить 62 335,61 грн.

На підставі вказаного ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу.

09 лютого 2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомлено, що розглянувши матеріали справи №23-02-104761, страховою компанією прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 31 895,99 грн згідно страхового акту №ОЦВ-3Д-23-02-104761/1.

Таким чином, відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу ОСОБА_3 , на думку позивача, здійснено не в повному обсязі, належну компенсацію, завданих йому під час ДТП збитків не здійснено. Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

10 квітня 2024 року від предсвтаника позивача ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

10 травня 2024 року через систему «Електронний суд» підсистему Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кугутюка Олександра Васильовича надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки водії вирішили скористатися своїм правом оформлення спільного повідомлення про ДТП, вони досягли згоди, що шкоди завданої здоров`ю немає, погоджуються із законодавчо обмеженням максимального розміру страхової виплати, в розмірі 80 000,00 грн, а висновок судового експерта ОСОБА_4 №1438/24 від 11 березня 2024 року є недостовірним, а тому недопустимим доказом.

14 травня 2024 року до суду надійшли пояснення відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в яких повідомлено, що станом на 23 грудня 2023 року цивільно - правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 була забезпечена в ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс №213287523) та в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (поліс №215577339). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» проведено виплату страхового відшкодування у сумі 31895,99 грн. за пошкоджений транспортний засіб марки «BMW 530Е» д.р.н. НОМЕР_4 та листом №09-02-22/1437 від 08.02.2024 року повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про дорожньо - транспортну пригоду за участі забезпеченого в ТДВ СК «Альфа-Гарант» транспортного засобу «AUDI Q 8» НОМЕР_5 VIN- код НОМЕР_6 та вказано про проведення нами страхового відшкодування в сумі 31 895,99 грн. Враховуючи наявність у винуватця дорожньо-транспортної пригоди двох діючих договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представник відповідача вважає законодавчо обґрунтованим здійснення ними виплати страхового відшкодування у сумі 31 895,99 грн., тому просить суд відмовити у задоволенні позові.

15 травня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

17 липня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про залучення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у якості співвідповідача та уточнено позовні вимоги з урахуванням наявності двох чинних полісів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказане клопотання прийнято судом, залучено відповідача-3 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та зобов`язано позивача надати уточнену позовну заяву.

30 липня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив:

1.Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (Код у ) та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (Код у ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) страхове відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 30 439 (тридцять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 62 копійки.

2.Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (Код у ) та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (Код у ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3.Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (Код у ) та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (Код у ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 57 643 (п`ятдесят сім тисяч шістсот сорок три) гривні 52 копійки.

5.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

6.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

27 серпня 2024 року від представника відповідача ТОВ СК «Альфа-Гарант» - Боднар О.П. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», то відповідно до п. 4.1. ст. 4 Порядку саме ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є страховиком відповідальним за прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі та належним чином виконало свої обов`язки, передбачені Порядком виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

10 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» підсистему Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Ільківа Миколи Миколайовича, в якій останній зазначив, що обидві страхові компанії, в яких застраховано автомобіль марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 , в силу положень законодавства, в тому числі Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», несуть солідарну відповідальність за спричинену вказаним транспортним засобом шкоду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Гулька Н.О. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заява. Просила суд відмовити у задовленні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кугутюк О.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заява. Просив суд відмовити у задовленні позову.

Представник відповідача ТОВ СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Ільківа М.М., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кугутюка О.В., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що 23 грудня 2023 року у м. Львові на вул. Івана Гонти, 1А відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення транспортних засобів) за участю автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Скориставшись своїм правом, передбаченим п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) водії спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з даним повідомленням водій ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до полісу №215577339 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

23 лютого 2024 року ОСОБА_3 уклав договір №2302_А/24 на проведення транспортно-товарознавчої експертизи із судовим експертом ОСОБА_4 .

Згідно з Висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи по заяві ОСОБА_5 №1438/24 від 11 березня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (з врахуванням ПДВ на складові та матеріали), станом на момент ДТП 23 грудня 2023 року, становить 115 229,13 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (без врахування ПДВ на складові частини та матеріали) становить 62 335,61 грн.

На підставі вказаного ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу.

09 лютого 2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомлено, що розглянувши матеріали справи №23-02-104761, страховою компанією прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 31 895,99 грн згідно страхового акту №ОЦВ-3Д-23-02-104761/1.

При цьому станом на 23 грудня 2023 року цивільно правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi Q8», д.н.з. НОМЕР_3 була забезпечена в ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс №213287523) та в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (поліс №215577339).

06 березня 2024 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» отримало від ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву (претензію) про виплату страхового в порядку суброгації на відшкодування частини шкоди, завданої транспортному засобу BMW 530E, д.н.з. НОМЕР_7 в ДТП. 19 березня 2024 року було прийнято рішення та виплачено страхове відшкодування на реквізити ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої і другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на вказані положення статті 509 ЦК України та з урахуванням вимог статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди у повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом №1961-IV.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Відтак, саме на ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як на страховиків завдавача шкоди, покладається обов`язок відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_2 .

Згідно із ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону №1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями статті 29 Закону №1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Страхувальник в даному випадку може нести відповідальність лише в межах страхового ліміту та з урахуванням наведених вимог закону щодо урахування зносу, ПДВ тощо.

При цьому, у вказаній справі є чинними два договори про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а отже є два страховики, що несуть відповідальність за спричинену забезпеченим транспортним засобом шкоду.

Згідно із п. 5.1 ст. 5 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Порядок) «Страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не перевищує сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку Внутрішніми договорами страхування визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону №1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування.

Для реалізації зазначеного у цьому пункті права страховик, який на умовах визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має подати заяви про страхове відшкодування до решти зазначених страховиків».

Відповідно до п. 5.2. Порядку визначається розмір страхового відшкодування.

Протоколом Президії МТСБУ від 03 червня 2021 року №500/2021 було затверджено внесення змін до пункту 5.2. Порядку і викладено пункт 5.2. в новій редакції:

«5.2. Розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від кожного з інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визначається з огляду на положення статті 540 Цивільного кодексу України (виконання зобов`язання, в якому беруть участь кілька боржників, визначається у рівній частці) за формулою: Ск = (Св - Сш/Кс) / (Кс-1) - Ф, де:

Ск - розмір страхового відшкодування (компенсації) належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування від кожного іншого страховика;

Св - розмір виплаченого заявником страхового відшкодування;

Кс - кількість страховиків, які застрахували один об`єкт, на дату страхового випадку;

Сш - розмір шкоди, заподіяної внаслідок страхового випадку;

Ф - розмір франшизи, визначений страховиком до якого заявником подана заява про страхове відшкодування.

1.2. Нова редакція пункту 5.2 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що затверджена згідно з пунктом 1.1 цього протоколу, набирає чинності з 01 липня 2021 року, та застосовується до заяв про страхове відшкодування, які подані страховиком до інших страховиків, не раніше такої дати».

Із зазначеного випливає, що, у випадку чинності обох полісів ОСЦПВВНЗТ, перед потерпілою особою несуть відповідальність обидва страховики у рівних частинах.

Твердження Відповідача-3 про те, що позовні вимоги можуть бути скеровані лише до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», оскільки відповідальним за прийняття рішення за заявою про страхового відшкодування, визначення розміру та виплати страхового відшкодування є страховик, який отримав зазначену заяву, є безпідставними, так як Порядок визначає право такого страховика звернутися із заявами про страхове відшкодування до решти з страховиків, у яких застрахований транспортний засіб, яким керував водій, винний у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, шкоду, завдану потерпілому під час ДТП, у випадку наявності двох чинних полісів ОСЦПВВНЗТ, зобов`язані відшкодувати обидва страховики, незалежно від того, кому саме подано відповідну заяву.

Той факт, що позивач не звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування у досудовому порядку, не впливає на право останнього на отримання страхового відшкодування у повному обсязі.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к, зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Таким чином, відсутність досудового врегулювання не звільняє страховика від виплати страхового відшкодування за завдання шкоди, завданої під час ДТП, забезпеченим транспортним засобом.

Відповідно до Висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи по заяві ОСОБА_5 №1438/24 від 11 березня 2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (без врахування ПДВ на складові частини та матеріали) становить 62 335,61 грн.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 31 895,99 грн, половину з якого в подальшому було відшкодовано ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в порядку суброгації.

При цьому, відповідно до пп. 4 п.1 Постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року № 108 максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, становить 80 000 гривень на потерпілого.

Відтак, сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язані відшкодувати страхові компанії, становить:

62 335,61 31 895,99 = 30 439,62 грн.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням підлягає стягненню безпосередньо із особи винної у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 .

Представник відповідача стверджує, що компенсація сум, які виходять за межі ліміту відповідальності страховика, за рахунок особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставною, у зв`язку з тим, що сторони погодилися із законодавчим обмеженням страхової виплати у розмірі 80 000,00 грн.

Наголошуємо, що сторони погодилися саме з обмеженням розміру страхової виплати, а не визначили максимальний розмір заподіяної шкоди.

Більше того, відповідач ОСОБА_2 , підписуючи спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, погодився з тим, що максимальний розмір страхового відшкодування, який виплатить його страхова компанія ПАТ «НАСК «ОРАНТА» становить 80 000,00 грн.

Однак, цивільне законодавство передбачає право потерпілої особи на повне відшкодування заподіяної шкоди.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW 530Е», д.н.з. НОМЕР_4 (з врахуванням ПДВ на складові та матеріали), відповідно до Висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи по заяві ОСОБА_5 №1438/24 від 11 березня 2024 року станом на момент ДТП 23 грудня 2023 року, становить 115 229,13 грн

Вартість матеріального збитку (без врахування ПДВ на складові частини та матеріали, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) становить 62 335,61 грн (сума, яка підлягає сплаті страховими компаніями).

Сума невідшкодованого матеріального збитку, який зобов`язаний відшкодувати страхувальник ОСОБА_2 , становить:

115 229,13 - 62 335,61 = 52 893,52 грн.

Твердження представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кугутюка О.В. щодо недостовірності висновку експерта судом до уваги не беруться.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно з положеннями ст. 78 ЦПК України , на яку покликається представник відповідача, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта, відповідно до ч. 2 вказаної статті, може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).

У ст. 106 ЦПК України визначено, що порядок проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Зокрема, відповідно до положень вказаної статті учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Окрім того, вимоги до висновку експерта зазначені у ч.ч. 6-7 ст. 102 ЦПК України, відповідно до яких у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством . У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Судом встановлено, що висновок експерта №1438/24 від 11 березня 2024 року відповідає всім зазначеним вимогам.

Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідач-2 стверджує, що ним здійснено перевірку автомобіля належного позивачу за VIN-кодом та було встановлено, що даний автомобіль мав значні пошкодження та відповідно було проведено його капітальний ремонт, однак у висновку експерта № 1438/24 від 11.03.2024 дані відомості не відображені.

У відповіді на відзив представник позивача спростовує дане твердження, зазначаючи, що представником відповідача долучено фото автомобіля марки «BMW 530Е» із аукціону в Сполучених Штатах Америки.

Даний транспортний засіб було придбано позивачем та відремонтовано, поставлено інший бампер та фари, що встановлюється при детальному співставленні фото із аукціону, наданих відповідачем, та фото автомобіля після ДТП, долучених до висновку експерта.

До відповіді на відзив представником позивача долучено порівняльну фототаблиця, що підтверджує аргументи позивача.

Факт попереднього пошкодження та відновлювального ремонту врахований експертом при проведенні судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Зокрема, на сторінці 5 висновку експертом зазначено: «Дані про минулі пошкодження (пошкодження отримані не у вказаному ДТП) та експлуатаційні дефекти, які впливають на ринкову вартість автомобіля:

- сліди попередніх відновлювальних ремонтів капоту та передніх крил, тобто відновленню підлягали більше 3-ох складових кузову».

Крім того, у фототаблиці №2 до висновку експерта №1438/24 від 11 березня 2024 року на фото №9, №10 та №11 зафіксовані сліди попередніх відновлювальних робіт. Самі ж пошкодження автомобіля помітні на фото №12 №26.

Таким чином, пошкодження автомобіля були зафіксовані під час його безпосереднього огляду судовим експертом та зафіксовані на фото.

При цьому, позивач стверджує що автомобіль досі не відремонтовано, доказів протилежного відповідачем-2 не надано.

Додатково до позовної заяви позивачем долучено договору №2302_А/24 на проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 23 лютого 2024 року, відповідно до п. 2.1 якого вартість робіт, зазначених у п.1.1 цього Договору, визначається за домовленістю і згідно діючих тарифів на послуги Експерта становить 4 750,00 грн без урахування ПДВ.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано Акт виконаних робіт з проведення транспортно-товарознавчої експертизи, Рахунок №2302/24 та Квитанцію до платіжної інструкції №44327254 від 05 березня 2024 року.

Враховуючи той факт, що страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» транспортний засіб було оглянуто і, відповідно, виконано обов`язок, передбачений 34.2 ст. 34 Закону №1961-IV, беручи до уваги положення статті 1166 ЦК України, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 750,00 грн покладаються на особу, винну у ДТП ОСОБА_2 .

Відтак, загальний розмір відшкодування, який зобов`язаний сплатити відповідач-2 становить:

52 893,52 + 4 750,00 = 57 643,52 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Таким чином, враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягають задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 133, 141, 263, 264 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 23652, Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Кирнасівка), Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» (, адреса: 02100, м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14) про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, - задоволити.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код ЄДРПОУ: 00034186), Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» (код ЄДРПОУ: 32382598, адреса: 02100, м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) страхове відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 30 439 (тридцять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (адреса: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код ЄДРПОУ: 00034186) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» (код ЄДРПОУ: 32382598, адреса: 02100, м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 23652, Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Кирнасівка) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 57 643 (п`ятдесят сім тисяч шістсот сорок три) гривні 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 23652, Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Кирнасівка) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , номер паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: Романюк В. Ф.