Справа № 502/1742/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач спадщину прийняв, проте оригінали правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві та встановити факт прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження спадкодавця та позивача.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належав на праві власності по 1/2 частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батькам позивача та спадкодавця, що підтверджується довідкою КП КМР «БТІ» №555 від 04.07.2024, право власності зареєстровано Вилківським БТІ в реєстраційній книзі №10 стор.186 реєстр. №186, на підставі свідоцтва про право власності від 04.02.1999 №2700.

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 14.05.1996, який на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з його дружиною ОСОБА_3 та дочкою спадкодавцем ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 1/2 частину спадщини у вигляді вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, фактично прийняли (вступили в управління спадковим майном) його дружина ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_2 , проте не оформили її.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 13.08.2019, яка на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 належну їй 1/2 частину та частку у спадщині після смерті чоловіка у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла (вступила в управління спадковим майном) її дочка ОСОБА_2 , проте не оформила її у зв`язку зі смертю.

Отже спадкодавцем майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а єдиним встановленим судом спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , зокрема й вказаного нерухомого майна, оскільки вступив в управління спадковим майном, що підтверджується випискою з погосподарської книги.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст..1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 померла до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, у спірних правовідносинах необхідно також керуватися положеннями ЦК України (в редакції 1963 року).

Нормами статті 524 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17.

Таким чином, позивач спадщину після смерті сестри ОСОБА_2 прийняв, а остання є спадкодавцем вказаного вище майна в цілому, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті батьків.

Також, відповідно до ч.1 ст. 6 ЦК України (в редакції 1963 року)встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом.

Тобто, за змістом ст.6 ЦК України (в редакції 1963 року)кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, спадкове майно у вигляді житлового будинку належало спадкодавцеві, право на яке перейшло після смерті батьків, проте таке право не оформлено належним чином у зв`язку зі смертю.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту належності спірного житлового будинку батькам позивача слід зазначити наступне.

У п.1 (абз. 1-2) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

З наведеного слідує, що при розгляді справ про спадкування судам, серед іншого, також потрібно встановити обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, зокрема й факт належності нерухомого чи рухомого майна спадкодавцеві (-ям), оскільки до спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцю.

У такому разі, якщо під час розгляду справи було встановлено належність майна спадкодавцю та таке підтверджено певними доказами, окреме ухвалення та встановлення такого факту в резолютивній частині рішення є абсурдним та не встановлює жодних юридичних наслідків, зокрема для сторін та інших осіб, під час майбутнього виконання рішення суду, та не є належним способом захисту порушеного майнового права особи позивача, способи захисту якого визначені ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК.

Право власності батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частки на спірний житловий будинок підтверджено довідкою КП КМР «БТІ» №555 від 04.07.2024, право власності зареєстровано Вилківським БТІ в реєстраційній книзі №10 стор.186 реєстр. №186, на підставі свідоцтва про право власності від 04.02.1999 №2700, тобто право власності було зареєстроване за законодавством, яке було чинне на момент такої реєстрації.

Враховуючи наведене, позовна вимога про встановлення факту належності спірного житлового будинку спадкодавцю є неналежним способом захисту цивільного права, а відтак задоволенню не підлягає

Обраний позивачками спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в інші частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 58,3 кв. м та житловою площею 28,2 кв. м; літ. Б1 літня кухня; літ. В сарай; літ. Г вбиральня; № 1-2, І - надвірні споруди після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 58,3 кв. м та житловою площею 28,2 кв. м; літ. Б1 літня кухня; літ. В сарай; літ. Г вбиральня; № 1-2, І - надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков