Справа № 450/1566/24 Провадження № 2/450/1180/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет позову) : визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,7799 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Звенигородської (Давидівської) сільської ради Львівського району Львівської області, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 2,7799 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Звенигородської сільської ради Львівського району Львівської області, що належала йому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЛВ №069623. 17.06.1989 на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на, що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 . Спадкоємців які мають право на обов`язкову частку спадщині передбачені ст. 535 ЦК УРСР немає. Відповідно до довідки № 198 виданої 21.03.2024 року Звенигородським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 вступив в управління спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_2 та яке він заповів ОСОБА_1 , та після його смерті використовувати майно та доглядати. Отже, відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку втрачені, оформити власність на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2 окрім іншого набув право на земельну ділянку 2,7799 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Звенигородської сільської ради Львівського району Львівської області, яка належала йому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЛВ №069623.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.10.1996 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого увійшло право власності земельну ділянку 2,7799 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті розпорядився, склавши заповіт 17.06.1989 року, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Звенигородської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, заповіт підписаний ОСОБА_2 в присутності секретаря виконавчого комітету тов.. ОСОБА_3 , зареєстрований в рєстрі № 15. Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_2 , все його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на, що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

07.04.2003 року Пустомитівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за №191/03 після смерті ОСОБА_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 видано свідоцтво на право приватної спадщини за заповітом на майно, яке не є предметом позову.

Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно з положенням ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки № 198 виданої 21.03.2024 року Звенигородським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 вступив в управління спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_2 та яке він заповів ОСОБА_1 , та після його смерті використовувати майно та доглядати.

Відтак, в силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР ОСОБА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 535 ЦК Української РСР мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна немає можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку втрачені, оформити власність на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті, склавши заповіт на користь позивача; те, що позивач являється спадкоємцем згідно заповіту; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 2,7799 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Звенигородської (Давидівської) сільської ради Львівського району Львівської області, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЛВ №069623.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1а.

СуддяД. А. Кукса