Справа № 158/767/24 Головуючий у 1 інстанції: Польова М. М.
Провадження № 22-ц/802/835/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 22.08.2023 о 16 год 20 хв відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «BMW - 525» д.н.з. НОМЕР_1 у с. Небіжка Луцького району, на автодорозі М-19, перехрестя автодороги М-19 та вул. Котляревського, під час виконання маневру обгону не переконався у тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду, мав намір здійснювати поворот ліворуч на вул. Котляревського, у результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Audi А-4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також із транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2023 у справі №161/17586/23, яка набрала законної сили 14.11.2023, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» за полісом №213892503, визначено розмір франшизи 3 200 грн.

Відповідно до висновку про вартість майна від 21.12.2023 ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi А-4» д.н.з. НОМЕР_2 становить 136 639,65 грн, вартість відновлювального ремонту становить 587 606,76 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 245 357,02 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ: 215 239,18 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент ДТП.

Відповідно до висновку про вартість майна від 21.12.2023 ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки становить 60 681,00 грн.

ТДВ «СК «Гардіан» частково відшкодовано завдану йому майнову шкоду у розмірі 72 758,65 грн, а шкода у розмірі 63 881,00 грн залишилася не відшкодована та має бути на підставі ст. ст. 1192, 1194 ЦК України відшкодована відповідачем.

Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 йому завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, оскільки йому було завдано тілесні ушкодження; у різкому загостренні почуття скривдженої гідності, образи, заниження самооцінки; у хвилюванні, зумовленому дискомфортом та незадоволеністю собою і власним життям; у втраті душевного спокою.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на його користь 63 881 грн майнової шкоди та 30 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 200 грн майнової шкоди, 15 000 грн моральної шкоди, 821,98 грн судового збору і 1 551,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить це рішення в частині вирішення позову про відшкодування майнової шкоди скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог у заявленому розмірі, здійснити новий розподіл судових витрат, а також стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги: 1 816,80 грн судового збору і 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржено, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 завдану внаслідок ДТП майнову шкоду у розмірі 63881 грн, розмір якої визначено як різниця між ринковою вартістю автомобіля на час ДТП (136 639,65 грн) і виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням (72 758,65 грн).

Частково задовольняючи позов у цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу франшизу у розмірі 3 200 грн, як частину завданої, але не відшкодованої йому шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Положення цивільного законодавства свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Разом з тим принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «BMW - 525» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», франшиза 3 200 грн (а.с.12, 15).

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» nранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21).

Ураховуючи наведене, помилковими є посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що на його користь необхідно стягнути з відповідача різницю не відшкодованої йому страховою компанією вартості автомобіля на час ДТП з тих підстав, що норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Отже, порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18 (провадження № 61-8812св21).

Згідно зі звітом № 00-D/14/10 від 21.12.2023 ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi А-4» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 22.08.2023 становить 136 639,65 грн, вартість відновлювального ремонту становить 587 606,76 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 245 357,02 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ: 215 239,18 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною його ринковій вартості на момент ДТП (а.с.21-33).

Відповідно до звіту № 00-R/14/15 від 21.12.2023 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Audi А-4» (державний номер НОМЕР_2 ) ринкова вартість об`єкта оцінки становить 136 639,65 грн, ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки 60 681,00 грн (а.с.16-20).

Таким чином, автомобіль позивача вважається фізично знищеним, а порядок відшкодування шкоди в такому випадку має бути здійснений відповідно до вимог ст. 30 Закону.

28.12.2023 ТДВ «СК «Гардіан» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 72 758,65 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по картці від 20.02.2024 (а.с.34)

Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 72758,65 грн, тобто різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП 136 639,65 грн та ринковою вартістю транспортного засобу після ДТП 60 681 грн, за мінусом франшизи 3 200 грн.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (пункт 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Ураховуючи, що позивачу не відшкодовано у зв`язку із ДТП 3 200 грн завданої шкоди (сума франшизи), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до стягнення з відповідача підлягає саме ця сума коштів.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду в оскарженій частині, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді