Справа № 191/4456/24
Провадження № 2-о/191/138/24
У Х В А Л А

іменем України

25 вересня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст.293 та п. 4 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Згідно з ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що спільна заява про розірвання шлюбу має бути підписана й подана до суду як чоловіком, так і дружиною, щоб суд міг переконатися, що така заява відповідає їх дійсній волі.

Натомість заявником зазначений лише один із подружжя дружина ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам встановленої форми заяви.

Крім того, відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Заявник в мотивувальній частині заяви, не зазначив про наявність неповнолітніх дітей у подружжя, а також у тексті заяви відсутня прохальна частина.

В заяві не зазначено заінтересованих осіб, відсутня заява іншого подружжя, а також до заяви не долучено письмовий договір між подружжям.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях175 і1 77 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, залишити без руху.

Надати заявнику строк у десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Порошина