Номер провадження: 2/205/4348/24
11 грудня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Також, відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за вказаним Договором відступлені Акціонерним товариством «Укрсиббанк» на підставі Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 .
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до п.1.1 Договору Банк на підставі наданих відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів, відкрив відповідачу та обслуговує на умовах Тарифного плану «Револьверна кредитна картка «Картка суперпокупця», розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщенням установ Банку.
Відповідно до п.2.2 Договору, відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 13 401 грн. 00 коп.
Пунктом 23 передбачені умови обслужування кредиту, так процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 45% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 45% річних; процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0%, пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів.
Також відповідачем власноручно підписаний паспорт споживчого кредиту Інформаційний лист та анкету-заяву про надання споживчого кредиту від 29.09.2017 року.
Представник позивача вказує, що у порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.08.2024 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 51 300 грн. 88 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 35 722 грн. 75 коп. та заборгованості за процентами за користування грошовими коштами 15 578 грн. 13 коп.
Судовим розглядом встановлено, що 25.01.2023 року Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» уклали Договір факторингу № 237, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» передав ТОВ «Верра Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до п.2. 2 договору факторингу до позивача перейшли права вимоги у розмірі заборгованості боржників перед кредитором, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників.
Судом також встановлено, що 25.01.2023 року представниками АТ «Укрсиббанк» та позивачем було підписано Акт приймання-передачі права вимоги за Договором факторингу № 237 від 25.01.2023 року.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 року ТОВ «Верра Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 51 300 грн. 88 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 35 722 грн. 75 коп. та заборгованості за процентами за користування грошовими коштами 15 578 грн. 13 коп.
Оскільки позивач вважає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, а у свою чергу відповідач заперечує наявність у позивача право вимоги за вказаним кредитним договором, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 цього Кодексу.
У відповідності дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до приписів ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до приписів ч.1 ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верра Фінанс» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів та користування відповідачем такими коштами (виписка по особовому рахунку, відкритому на ім`я позичальника) належний розрахунок кредитної заборгованості, та договір відступлення прав вимоги (факторингу) за спірним кредитним договором новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс».
У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними, достатніми та допустими доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» ні на рахунки попереднього кредитора.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникало зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитних договорах, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Також частиною 1статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Суд вважає, що вважає, що шляхом підписання вказаних кредитного договору та та графіку погашення кредитної заборгованості відповідач, як споживач, був проінформований також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користуванням, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по процентах. Вказана вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростованим відповідачем.
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.