Дата документу 16.10.2024 Справа № 337/5553/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/5553/20 Пр. № 22-ц/807/1429/24Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І.Г. Повний текст складено: 17.05.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в собі представника ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2024 року про задоволення скарги на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Саланської І.Л., звернувся до суду першої інстанції зі скаргою (а.с. 1-7), в якій просить: - визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. в частині не передання у встановленому порядку на реалізацію нерухомого майна частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 ; - зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. вчинити дії у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» порядку щодо звернення стягнення на частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження номер 45193335, зареєстрованого приватним виконавцем Безмагоричних М.А. на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП №67624540 від 22.11.2021 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61755919 від 22.11.2021 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

В обґрунтування вказаної скарги сторона стягувач зазначав, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. знаходиться зведене виконавче провадження ВП №67609015 з примусового виконання виконавчих листів №337/5553/20, виданих 18.11.2021 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 20.07.2013 року в розмірі 387000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 15.12.2020 року становить суму в розмірі 10784180,7 грн., а також судових витрат у вигляді судового збору у загальному розмірі 10964 грн.

Постановами приватного виконавця Проценка Д.Ю. від 19.04.2023 року та від 25.04.2023 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №337/5553/20, виданого Хортицьким районний судом міста Запоріжжя 18.11.2021 року.

Через відсутність дій виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, представник стягувача направила приватному виконавцю Проценко Д.Ю. клопотання про передачу на реалізацію нерухомого майна боржника частини нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

09.10.2023 року на адресу представника стягувача від приватного виконавця Проценка Д.Ю. надійшов лист яким відмовлено у передачі майна на реалізацію із зазначенням того, що в ході підготовки заявки на реалізацію майна до ДП «СЕТАМ» встановлено, що за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна містяться записи про обтяження №45193335 від 22.11.2021 року, вчинений приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. в рамках виконавчого провадження ВП №67624540 з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду міста Запоріжжя №334/8791/21 від 17.11.2021 року про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно боржника, у тому числі на частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 .

Також вказано, що цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, для забезпечення якого ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя №334/8791/21 від 17.11.2021 року було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , у тому числі на частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 , був повернутий позивачу ОСОБА_4 . ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя №334/9096/21 від 10.01.2022 року. Після повернення позовної заяви ніхто зі сторін не звертались до суду та не ініціювали питання про скасування заходів забезпечення позову, що свідчить про очевидно штучний характер позову з метою перешкоджання реалізації майна боржника.

Вважає, що обтяження нерухомого майна ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 має вищий пріоритет, ніж обтяження на користь ОСОБА_4 , оскільки зареєстроване раніше.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_6 (а.с. 30). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 31) провадження за вищезазначеною скаргою відкрито, розгляд скарги призначено у судовому засіданні.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2024 року (а.с. 101-105) скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю., яка полягає у не переданні в межах виконавчого провадження ВП №67609015 на примусову реалізацію нерухомого майна - частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 ..

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. в межах виконавчого провадження ВП №67609015 вчинити дії у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», щодо звернення стягнення на частину нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження номер 45193335, зареєстрованого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 67624540 від 22.11.2021 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61755919 від 22.11.2021 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її ухваленні, боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 107-110) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

В автоматизованому порядку 30.05.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Подліяновоу Г.С. (а.с. 112). Ухвалою апеляційного суду від 31.05.2024 року витребувано справу у суду першої інстанції (а.с. 113-115), остання надійшла до апеляційного суду 13.06.2024 року (а.с. 116). Ухвалою апеляційного суду від 14.06.2024 року (а.с. 117) апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Апелянт в особі представника усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк 20.06.2024 року (а.с. 120-124).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 25.06.2024 року (а.с. 125), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 126), приймаючи до уваги відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів апеляційного суду взагалі, відпустку судді-доповідача за графіком (з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно довідка а.с. 134).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 154) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Яковлевої Т.В. (а.с. 152-153). В автоматизованому порядку 09.09.2024 року суддею Бєлка В.Ю. замінено суддю ОСОБА_7 у зв`язку з тривалою відпусткою останнього (а.с. 156-157). Представник ОСОБА_1 адвоката Яковлева Т.В подала апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду цієї справи (а.с. 159-160). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 11 вересня 2024 року, був відкладений на 16 жовтня 2024 року (довідка а.с. 158).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 175) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Яковлевої Т.В. (а.с. 172-174). В автоматизованому порядку 15.10.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_8 у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року (а.с. 178-179).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 166-168), у тому числі стягувач ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_1 через своїх представників адвокатів Мітіну І.В. (а.с. 72-73) та ОСОБА_2 (а.с.111), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, у тому числі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в режимі відеоконференції з незалежних від апеляційного суду причин, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім приватного виконавця Проценка Д.Ю., про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Відповідно до ст. 212 ч. 5 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутності приватного виконавця Проценка Д.Ю.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення приватного виконавця Проценка Д.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи скаргу стягувача, керувався ст.ст. 447-451 ЦПК Українита виходив із наявні підстав у цій справі для задоволення вимог скарги стягувача.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно з положеннями ст. 447-449 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Примусове виконання судових рішень в Україні регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Порядок звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна боржника регулюється ст. 50 Закону.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з п.2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна, серед іншого, повинна містити відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію конфіскованого за рішенням суду майна - копія довідки про визначення вартості майна після нарахування усіх податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України; у разі передачі на реалізацію ювелірного та іншого побутового виробу із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, лому і окремих частин такого виробу - копії документів, що визначають його якість/характеристики/відповідність запровадженим нормативно-правовим актам та нормативним документам (за наявності); у разі згоди стягувача (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки згоди стягувача та заставодержателя/ іпотекодержателя) на проведення третього електронного аукціону у спосіб продажу майна з можливістю зниження стартової ціни лоту - копія згоди стягувача (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки згоди стягувача та заставодержателя /іпотекодержателя); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Деякі питання примусової реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні в період воєнного стану» від 10.06.2022 року № 2343/5, формування нових лотів, поновлення електронних аукціонів (аукціонів за фіксованою ціною), зупинених відповідно до пункту 2 цього наказу, здійснюються за заявкою державного виконавця відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця за умови, що станом на дату такої заявки: арештоване майно не знаходиться на територіях, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в Переліку; державний виконавець органу державної виконавчої служби або приватний виконавець має доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 04 квітня 2022 року № 1310/5 «Деякі питання доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру приватних виконавців України у період воєнного стану», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2022 року за № 381/37717; державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем здійснено перевірку майна на предмет його цілісності, про що складено акт, копію якого долучено до заявки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 3 вказаного Закону визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що постановою від 19.11.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження № 67609015 з примусового виконання виконавчого листа від 18.11.2021 року №337/5553/20, Хортицького районного суду м. Запоріжжя, за яким боржником є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), стягувач ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), про стягнення боргу за договором позики від 20.07.2013 року в розмірі 387000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 15.12.2020 року становить суму в розмірі 10784180, 70 грн. (а.с. 20-23).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.11-15), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності належить частина приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.13), приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесена постанова від 22.11.2021 року (серія та номер: ВП № 67624540, індексний номер 61755919) про арешт майна ОСОБА_1 , а саме частини приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації про виконавче провадження, 19.11.2021 року в межах виконавчого провадження № 67609015 (а.с. 21-22), приватним виконавцем Проценко Д.Ю. розпочато процедуру звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 та винесено постанови про арешт майна боржника, серед яких відсутня постанова з приводу частини приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1

03.12.2021 року приватним виконавцем Проценко Д.Ю. виконавче провадження №67609015 було зупинено на підставі ухвали Верховного Суду від 24.11.2021 року (а.с.22).

19.04.2023 року виконавче провадження № 67609015 було поновлено на підставі постанови Верховного Суду від 05.04.2023 року (а.с.22).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. винесена постанова від 19.01.2021 року щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 в межах суми заявлених ОСОБА_3 позовних вимог про стягнення грошових коштів в розмірі 387000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10784180,70 грн. (а.с.21).

29.09.2023 року представник стягувача ОСОБА_3 адвокат Саланська І.Л. звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. з клопотанням про передання майна на реалізацію (а.с.16-17), в якому просила вжити заходів щодо визначення вартості і передати у встановленому законом порядку на реалізацію нерухоме майно яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , у тому числі - частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа від 09.10.2023 року за №60998 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відмовив у задоволенні клопотання через неможливість передачі на реалізацію нерухомого майна нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 67609015 у зв`язку з тим, що під час вчинення виконавчих дій спрямованих на реалізацію нерухомого майна боржника було встановлено, що за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна міститься запис про обтяження №45193335 від 22.11.2021 року, вчинений приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. в рамках виконавчого провадження ВП №67624540 з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду міста Запоріжжя №334/8791/21 від 17.11.2021 року про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно боржника, у тому числі на нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 .

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2021 року (справа №334/8791/21) було задоволено заяву адвоката Власової І.Ю., яка представляє інтереси ОСОБА_4 , про забезпечення позову до подання позову, та застосовано заходи забезпечення позову і накладено арешт на майно ОСОБА_1 , у тому числі на нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень без повного доступу та зазначення ПІБ сторін - а.с. 26-27, з повним доступом з зазначенням ПІБ сторін - а.с. 180-182).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 року (справа №334/9096/21) позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя повернуто позивачу (а.с. 24). Іншої інформації про рух цивільної справи, суду не надано (а.с.25, 28).

Також судом першої інстанції правильно встановлено, що 06.12.2021 року до ЄРДР за №0000307 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України та проводиться досудове розслідування за фактом підробки невідомими особами документа та вчинення шахрайських дій шляхом внесення недостовірних відомостей у офіційний документ (договір позики між фізичними особами та розписки а.с. 83-84).

Ухвалою слідчого суду Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року (а.с. 85-89) в межах даного кримінального провадження накладено арешт на майно ОСОБА_1 , у тому числі, нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м. в буд. АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Примусова реалізація арештованого майна у виконавчому провадженні на даний час здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, з урахуванням особливостей, визначених наказом Міністерства юстиції України «Деякі питання примусової реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні в період воєнного стану» від 10.06.2022 року № 2343/5.

З Порядку вбачається, що заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, серед іншого, відомості про чинні обтяження майна та подається виконавцем разом із певним переліком документів, в тому числі разом з копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Порядком не передбачено, що арешт майна в одному виконавчому провадженні є перешкодою для подання виконавцем заявки на реалізацію цього арештованого майна в іншому провадженні. Порядок лише вимагає від виконавця вказувати у заявці відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), та долучити до заявки копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

А ні в Законі України «Про виконавче провадження», а ні в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» немає обмежень щодо можливості звернення стягнення на майно, яке було обтяжене (арештоване) іншими виконавцями.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у приватного виконавця не було підстав для відмови у здійснені заходів щодо оформлення відповідних документів і передачі майна на реалізацію через наявність чинного обтяження цього майна. Діюче законодавство не містить обмежень щодо можливості звернення стягнення на нерухоме майно, яке було обтяжене (арештоване) іншими виконавцями, саме за такими обставинами суд першої інстанції правильно вважав протиправною бездіяльність приватного виконавця Проценко Д.Ю.

Як слідує з наданих доказів, фактів викладених у скарзі, запис про обтяження номер 45193335, зареєстрованого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 67624540 від 22.11.2021 року вчинений з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя (№334/8791/21) від 17.11.2021 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_4 шляхом накладання арешту на майно боржника ОСОБА_1 , у тому числі на нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 .

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 року, повернуто позивачу, однак арешт, в забезпечення даного позову скасований не був.

Відповідно до правового висновку який міститься у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 317/3272/16-ц, провадження № 61-156св17, поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза увагою такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Що стосується позиції представника ОСОБА_1 адвоката Яковлевої Т.В. з приводу неможливості задоволення скарги через наявність ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року про накладання арешту на майно ОСОБА_1 в межах кримінального провадження № 0000307 від 06.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

Предметом даної скарги являється встановлення правомірності дій чи бездіяльності приватного виконавця щодо звернення стягнення на нежитлового приміщення А(1)-3 загальною площею 361,6 кв. м в буд. АДРЕСА_1 за наявності обтяження, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2021 року про забезпечення позову по справі №334/8791/21, тому інші підстави можливості чи неможливості звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 не перевіряються у даній справі та їм не може надаватись відповідна правова оцінка, так як будь-яких даних про дії чи бездіяльність приватного виконавця в щодо звернення стягнення, з підстав наявності арешту на майно боржника в межах кримінального провадження №0000307 від 06.12.2021 року, відсутні.

Таким чином, в даній справі доводи представника ОСОБА_1 адвоката Яковлевої Т.В. в цій частині, виходять за межі заявлених вимог і вказані обставини не становлять предмет розгляду у даній справі, так як виникли після звернення до суду першої інстанції зі скаргою і відповідно та такі дії чи бездіяльність приватного виконавця не оскаржуються.

Суд першої інстанції правильно вважав, що наявні підстави у цій справі для задоволення вимог скарги стягувача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють доводи його заперечень на вищезазначену скаргу у цій справі (а.с. 47-49) у суді першої інстанції, яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію боржника, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції правильно на виконання вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України врахував вищезазначені правові висновки Верховного Суду у цій справі.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті питання, пов`язаного з виконанням рішення суду.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі, або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови боржнику у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок стягувача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі судового збору 484,48 грн. (а.с. 122), якій було сплачено при подачі вищезазначеної апеляційної скарги боржником у цій справі.

Оскільки, хоча Конституційний Суд України 13.05.2024 року і визнав неконституційними приписи Закону України „Про судовий збір, якими у виконавчому провадженні зобов`язано сплачувати судовий збір при поданні апеляційної і касаційної скарги. Проте, визнані неконституційними в зазначеному аспекті приписи Закону, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в собі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2024 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.10.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.