Справа №: 343/1023/24
Провадження №: 2/343/399/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретарів судового засідання - Нікіфорової К.В., ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1023/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна,
за участю: представниці позивачки ОСОБА_2 адвокатки Креховецької Н.М.,
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представниця адвокатка Креховецька Н.М., звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить:
- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.05.2021 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), актовий запис №77;
- після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати;
- визнати їх спільним сумісним майном квартиру в цілому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- розділити спільне майно, що складається із квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- виділити та визнати право власності за нею на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- виділити та визнати право власності за відповідачем на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 припинити;
- стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона із відповідачем перебуває у шлюбі, який вони зареєстрували 14.05.2021. Спільних дітей від даного шлюбу у них немає. Зазначає, що спільне життя у них не склалось, через те, що вони не розуміють один одного, у них різні погляди на життя, між ними виникають суперечки та сварки, що приносить їй душевні страждання. Шлюбні відносини між ними припинені. І хоча нею неодноразово вживались заходи для примирення, однак такі результату не дали, а тому формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Окрім цього, вказує, що за час шлюбу, вони 22.11.2022 придбали квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Угоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Посилаючись на норми СК України та ЦК України, просить поділити майно до складу якого входить зазначена вище квартира, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності, як подружжя.
У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_2 адвокатка Креховецька Н.М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату і час такого повідомлявся у встановленому законом порядку.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.
04 липня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Судові засідання призначені 01.07.2024, 03.07.2024, 27.08.2024 були відкладені у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду.
Відповідач ОСОБА_3 відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 , хоча і був повідомленим про місце, дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, сторона позивачки не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 07.10.2024 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.05.2021 (а.с. 11). У зв`язку із реєстрацією шлюбу, позивачка змінила своє прізвище із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до копії договору купівлі продажу квартири від 22.11.2022 серії НСВ №849817, посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано Франківської області Губою І.В. (а.с. 12-13, зворотні сторони), відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 купив квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №315795960, сформованого 22.11.2022 (а.с. 14), квартира, загальною площею 88,8 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності (1/1 частка) відповідачу ОСОБА_3 .
Відповідно до звіту про оцінку майна від 11.04.2024 (а.с. 19-26), ринкова вартість вищевказаної квартири становить 995 000 грн.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони не можуть вирішити у позасудовому порядку та у зв`язку з набуттям сторонами під час перебування у шлюбі спільного майна і неможливістю поділу спільного сумісного майна в позасудовому порядку.
ІV. Оцінка суду:
заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Щодо позовних вимог в частині розірвання шлюбу, суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно із ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов в частині розірвання шлюбу задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачці не змінювати.
Щодо позовних вимог в частині поділу майна, суд зазначає таке.
Як передбачено ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини, які є рівними.
Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя, може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
За ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Окрім цього, згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Також, за ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
За змістом ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Так, судом встановлено, що спірна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була придбана 22.11.2022, тобто під час перебування сторін у шлюбі.
В матеріалах справи відсутні докази про домовленість між сторонами про порядок поділу майна.
За змістом ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.
Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки придбана в період шлюбу вказана вище квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належних доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, а тому, суд дійшов висновку про поділ між сторонами набутого під час шлюбу майна, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частці спірної квартири.
Щодо позовних вимог про визнання спільним сумісним майном та припинення права спільної сумісної власності сторін на спірну квартиру, то такі не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
V. Розподіл судових витрат:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що позивачка при пред`явленні даного позову до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №206673 (а.с. 8), а тому з відповідача ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 10 295,20 грн (1 211,20 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу + 9 084 грн за позовну вимогу про поділ майна).
Щодо понесених судових витрат стороною позивачки, то згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Беручи до уваги, що представниця позивачки заявила про те, що докази про розмір понесених її довірителькою витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд на підставі п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, вважає за необхідне у резолютивній частині вказати про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
На підставі викладеного, ст. 24, 56, 60, 61, 63, 69, 70, 71, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу та поділ майна задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 14.05.2021 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), актовий запис № 77 розірвати.
Прізвище позивачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 10 295 (десять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представниця позивачки ОСОБА_2 адвокатка Креховецька Надія Миколаївна, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а саме до 14.10.2024 (включно), має право подати докази щодо розміру понесених судових витрат.
Для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання на 16 жовтня 2024 року о 14.00 годині у приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, що знаходиться за адресою: м. Долина, вул. Обліски, 115 Калуського району Івано - Франківської області (зал судових засідань №1).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано Франківського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя: І.М.Андрусів