СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/598/24
ун. № 759/5439/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участі секретаря судового засідання Натальчук А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача - Бєдного Івана Михайловича про виправлення описки у виконавчих листах у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У вересні 2024 року на адресу суду надійшла заява представника ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» - Бєдного Івана Михайловича, в якій останній просив виправити описку у виконавчих листах шляхом правильного зазначення реєстраційних номерів облікової картки платників податків відповідачей.

У відповідності до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року заява прийнята до розгляду, призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності.

У судове засідання боржники не з`явились будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, жодних клопотань на адресу суду не направляли.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Частинами першою та третьою ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Оскільки в судове засідання не прибули учасники справи, а перешкод для розгляду заяви судом не встановлено, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про виправлення описки у виконавчих листах, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 33 196,29 грн., яка складається із: суми боргу за спожиті житлово - комунальні послуги у розмірі 23 067, 90 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 458,33 грн., 3% річних у розмірі 1 670, 06 грн.

13 вересня 2024 року видані виконавчі листи по справі.

Як вбачається із виконавчого листа по справі №759/5439/24 щодо боржника ОСОБА_3 у графі «ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер» зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до виконавчого листа по справі №759/5439/24 щодо боржника ОСОБА_2 у графі «ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер» зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2».

Представник позивача стверджує, що при оформленні виконавчих листів було допущено помилку у реєстраційних номерах облікових карток платників податків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вказали, що правильним реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_2 є НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 - НОМЕР_2.

Пунктами 17.1, 17.2 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. Одночасна видача судом виконавчого документа одній і тій самій особі в паперовій і електронній формах не допускається; оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, у паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами;

Крім того, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч. 1 ст. 432 ЦПК України).

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.ч. 4, 5 ст. 432 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що представник позивача у заяві до суду просить виправити описку у виконавчому листі, тоді як ст.432 ЦПК України передбачено виправлення саме помилки.

Предмет та підстави заяви повинні містити певну матеріально-правову вимогу, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, що опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підставою заяви представник позивача зазначає обставину допущення помилки у виконавчому листі, що є перешкодою для його виконання. Правовою підставою заяви представник заявника зазначає вимоги ст. 432 ЦПК України, якою передбачено можливість виправлення лише помилки у виконавчому листі, тоді як заява містить вимогу про виправлення описки.

Однак, суд звертає увагу заявника на те, що при поданні позовної заяви реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 був зазначений як: НОМЕР_2, а щодо ОСОБА_3 така інформація була відсутня.

Однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність, яка проявляється в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Отже, в цивільному судочинстві суд не може виходити за межі заявлених вимог.

При видачі виконавчих листів була зазначена та інформація, яку позивач надав суду при звернення до суду із позовною заяво.

Тобто, в даному випадку помилка при видачі виконавчих листів зі сторони суду відсутня, оскільки суд керувався тією інформацією, яку надав позивач.

Крім того, при подачі заяви про виправлення описки у виконавчих листах представником позивача не додано жодного доказу, який підтвердив би, що правильним реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_2 є НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 - НОМЕР_2.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 року у справі №904/5726/19 роз`яснила принцип «суд знає закони», зазначивши, що у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Отже, застосовуючи принцип «суд знає закони» та вимоги ст.432 ЦПК України, суд вважає, що заява представника позивача - Бєдного Івана Михайловича про виправлення описки у виконавчих листах задоволенню не підлягає.

Керуючись: ст. 432, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - Бєдного Івана Михайловича про виправлення описки у виконавчих листах у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.О.Горбенко