Номер провадження: 22-ц/813/4149/24
Справа № 493/32/24
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та її адвоката Резнічука С.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович, на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 09 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що Балтським районним судом Одеської області 09.01.2020 видано наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2019 до досягнення повноліття дитиною.

При цьому, з жовтня 2020 року дитина проживає на постійній основі з батьком та перебуває на його повному утриманні, тому відповідач з цього часу немає права на стягнення аліментів, оскільки це суперечить чинному законодавству, а також інтересам дитини. ОСОБА_2 посилався на висновок висококваліфікованих фахівців за результатами психологічних обстежень дитини щодо того, що дитина проживає з батьком, наявні травмуючі обставини від відносин з матір`ю, констатацією того, що повернення дитини до виховного середовища матері викличе тяжкі психологічні наслідки у дитини, у тому числі суїцидальні схильності та спроби. Дитина категорично відмовляється контактувати з матір`ю з огляду на травмуючі обставини відносин з нею.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просить суд зняти з нього обов?язок щодо сплати щомісячно аліментів (припинити стягнення) на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який покладено на ОСОБА_2 судовим наказом від 09.01.2020 у справі №493/2246/19, - з жовтня 2020 року або з дня подачі до суду цієї позовної заяви та покласти цей обов`язок на ОСОБА_1 ..

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 09 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини.

Суд вказав, послався на п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, та вказав, що при перевірці автоматизованої системи документообігу Балтського районного суду Одеської області було встановлено, що в провадженні Балтського районного суду Одеської області перебувала цивільна №493/988/21 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та 06 червня 2022 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Балтського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року залишено без змін. Рішення набрало чинності 07.03.2023.

При цьому, ОСОБА_2 повторно звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Якименко М.М., звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 09 січня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судове засідання до апеляційного суду, ні ОСОБА_2 ні його адвокат Якименко М.М. не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку судових повісток-повідомлень до електронних кабінетів Електронного суду.

Так, згідно ч. ч. 4-5 ст. 14 ЦПК України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку ОСОБА_1 та її адвоката Резнічука С.В., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, та просили залишити її без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень ст. ст. 186, 187 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви до відкриття провадження у справі з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування вказаної норми права зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №520/18820/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що критеріями відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є: наявна тотожність спірних правовідносин (спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у різних цивільних справах) та судове рішення по тотожній справі, що набрало законної сили.

При цьому критерій тотожності підлягає оцінці тільки після набрання відповідним рішенням законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 дійшла висновку про те, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції послався на рішення Балтського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, у справі №493/988/21, за наслідками розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, який на думку суду, за предметом спору, підставами та складом учасників справи є тотожним позову, з яким звернувся позивач ОСОБА_2 повторно звернувся до Балтського районного суду Одеської області.

Проаналізувавши зміст позову ОСОБА_2 в даній справі, та судові рішення, які набрали законної сили у справі №493/988/21, за наслідками розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, та вважає, що наявна тотожність спірних правовідносин, так як спір в цивільних справах, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, наявність судового рішення по справі №493/988/21 за наслідками розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 в справі №493/32/24.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зводяться до непогодження із висновком суду першої інстанції та тлумаченні норм чинного законодавства на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, оскільки законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 30 вересня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк