Справа № 464/5086/24
пр.№ 2/464/1612/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Чорна С.З.

секретар судового засідання Макар А.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд до відповідачки ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) з позовною заявою в якій просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 липня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Під час спільного життя з відповідачкою у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.08.2018 шлюб між ними було розірвано. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідачка приблизно за пів року до його звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу пішла з дому і почала жити своїм власним життям, а він залишився проживати разом з неповнолітньою дочкою. Фактично з 2018 року відповідачка взагалі не цікавиться ані життям, ані здоров`ям ані долею дитини. Відповідачка вже понад 6 років не бере жодної участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним достатнім харчуванням, медичними оглядами, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не створює належні умови для розвитку її здібностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Він, як батько повністю опікується дитиною. На підставі його заяви, Франківський районний суд м. Львова 06.10.2023 видав Судовий наказ про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Однак відповідачка жодних аліментів на утримання дитини не сплачує. Згідно Висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 26.02.2024 ОСОБА_2 з дочкою не проживає понад 2 роки, участі в її вихованні не приймає, станом здоров`я не цікавиться, матеріально не допомагає. З врахуванням, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої доньки Франківська районна адміністрація ЛМР вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 . У зв`язку із вищенаведеним просить позов задоволити.

Ухвалою від 24.07.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого провадження.

25.09.2024 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позовну заяву в якому остання зазначила, що позов визнає, оскільки не має жодного бажання бачитись з позивачем ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4 . Після розлучення з чоловіком не підтримує ніяких стосунків з донькою, про її життя їй нічого невідомо. Ще до розлучення з чоловіком пішла з дому від сім`ї і почала жити своїм життям. Аліменти не сплачує, оскільки не має матеріальної можливості. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає.

Представник третьої особи Франківська районна адміністрація Львівської міської ради у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.08.2018 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22.03.2022 Радехівським відділом ДРАЦС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), актовий запис №98 від 20.10.2010, батьками малолітньої ОСОБА_3 записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради матір малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на засідання комісії 19.02.2024 не з?явилась, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином була повідомлена шляхом надсилання повідомлення у месенджері, а також в телефонній розмові. В подальшому на дзвінки не відповідала, пояснень щодо неналежного виконання нею батьківських обов?язків не надала. ОСОБА_2 ухиляється від виконання, своїх обов?язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_3 , беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради від 19.02.2024, протокол №04, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до характеристики малолітньої ОСОБА_3 , виданої класним керівником ліцею ім. В. Симоненка, Таїсія навчається у вказаному навчальному закладі з вересня 2023 року, дівчинку виховує батько, який відповідально ставиться до навчання дитини, підтримує зв?язок з класним керівником. За час навчання матір не контактувала з класним керівником, навчанням дитини не цікавилась, у батьківських чатах відсутня.

Відповідно до характеристики, виданої тренером з карате клубу «Юніор», Таїсія тренується у вказаному клубі з 2016 року, усім необхідним її забезпечує батько, який цікавиться спортивними досягненнями дитини, відвідує змагання, вчасно приводить на тренування.

Крім цього, до матеріалів долучено письмові свідчення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у яких вони стверджують, що ОСОБА_2 не бере жодної участі у вихованні доньки, не цікавиться її станом здоров?я та розвитку, усім необхідним дитину забезпечує батько.

Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача, який байдужий до вирішення спірного питання з огляду на відсутність від нього пояснень з даного приводу як органу опіки та піклування, так і суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

З урахуванням повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд приходить висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат та з врахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 155,164,165 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 гривень.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Чорна С. З.