Справа № 527/1724/24
провадження 2/527/640/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

з участю секретарів судових засідань - Папенко Л.І., Москаленко В.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 527/1724/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_6 , про зміну місця проживання дитини, відібрання дитини та припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом про зміну місця проживання дитини, відібрання дитини та припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що з 2009 року вона перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_3 . Після припинення шлюбних відносин та у зв`язку з визначенням місця проживання дитини з відповідачем, син проживав разом з батьком, який виховував та матеріально забезпечував його. Однак у січні 2022 року ОСОБА_3 виїхав за кордон і до теперішнього часу не повернувся. Син залишився проживати разом з батьками відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є пенсіонерами. Після виїзду за кордон, відповідач, як батько, ніякого зв`язку з дитиною не підтримує, не піклується про неї, станом її здоров`я, розвитком, навчанням та успіхами дитини не цікавиться, уникає зустрічей з дитиною, на діалог не виходить, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не відвідує дитину навіть на свята, на телефонні дзвінки дитини не відповідає, що свідчить про нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Усі обов`язки щодо виховання та утримання малолітнього сина лягли на родину батьків відповідача, які самостійно, без участі відповідача займалися вихованням та матеріальним утриманням дитини, однак дитина у сім`ї діда та баби почувається погано, оскільки вони не можуть надати дитині материнську турботу та належну опіку. Вважає, що вона як мати сумлінно буде виконувати свої обов`язки, проявить материнську турботу, піклування про дитину, про її фізичний розвиток, зробить усе, щоб дитина розвивалася духовно, фізично, створить належні житлово-побутові умови проживання та умови для розвитку його природних здібностей, забезпечить продуктами харчування, медичним доглядом, одягом, взуттям та іншими речами, необхідними для розвитку дитини, з її боку відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини на теперішній час з нею, які б негативно впливали на її виховання та розвиток. Оскільки відповідач проживає тривалий час з січня 2022 року за межами України, ОСОБА_7 проживає разом з батьками відповідача, можна дійти висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав та про відсутність підстав для стягнення з неї аліментів.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відібрати малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_3 без позбавлення його батьківських прав для проживання разом з матір`ю ОСОБА_1 , у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітньої дитини матір`ю без участі батька, припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2021 року дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття на підставі судового наказу, виданого Глобинським районним судом Полтавської області від 22.01.2021 по справі № 527/43/21, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

12 липня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що після припинення фактичних шлюбних відносин з позивачем, рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року місце проживання їх малолітнього сина визначено з ним. З того часу син постійно проживає разом з ним та його батьками, вони піклуються про нього, забезпечують дитині належний рівень проживання, забезпечують його матеріальні та духовні потреби. У зв`язку з тим, що син має певні вади здоров`я і потребує постійного лікування, він був змушений виїхати за кордон і там тимчасово працевлаштуватися, усі зароблені кошти він відправляв на утримання та лікування сина, він постійно цікавився рівнем його життя, станом його здоров`я, успіхами, мав постійний контакт з дитиною. Позивач часто сплачувала аліменти несвоєчасно та не у повному обсязі. На час виїзду за кордон, ним було оформлено довіреність на ім`я матері ОСОБА_9 на представлення інтересів дитини на час його виїзду за кордон. Як йому стало відомо зі спілкування з сином, його матір з ним не спілкувалася, не цікавилася його життям, дитина знає, що у нього є матір, але не сприймає її як члена своєї родини. Посилаючись на викладене, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що їх спілкування з ОСОБА_10 відбувається за допомогою «Телеграму» , дитина боїться іншим чином спілкуватись, оскільки її залякують та не дозволяють. Пояснила, що ОСОБА_11 говорив їй, що хоче жити з нею, що його ображають, кричать , забирають телефон. Повідомила, що в даний час вона бере участь у житті дитини шляхом спілкування з ним, сплачує аліменти, іноді спілкується по телефону з класним керівником ОСОБА_10 . Повідомила, що протягом 2020-2023 року перебувала за кордоном на заробітках, періодично приїздила в Україну.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав з підстав, зазначених у ньому. Вказав, що ухилення батька від виконання батьківських обов`язків та невиконання рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком полягає в тому, що ОСОБА_3 залишив Гліба в небезпеці, під час воєнного стану з пожилими батьками та виїхав за кордон.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Пояснив, що мати дитиною тривалий час не цікавилась, не спілкувалась з Глібом. Вказав, що він не забороняє ОСОБА_10 спілкуватися з мамою, рішення проживати з ним ОСОБА_11 прийняв самостійно, дитина не виявляє бажання жити з мамою. За місцем проживання дитини для нього створені всі необхідні умови. Він дійсно виїжджав на деякий час за кордон на заробітки, оскільки ОСОБА_11 хворіє та потребує тривалого і дороговартісного лікування. В цей час ОСОБА_11 продовжував проживати в його будинку, разом з бабусею, дідусем та тіткою, які ним опікувалися. Він продовжував брати активну участь в житті та вихованні дитини, постійно спілкувався з ним засобами телефонного зв`язку, пересилав кошти на його утримання та лікування. На даний час він повернувся із за кордону та в подальшому не має наміру залишати дитину, займається працевлаштуванням. Зазначив, що ОСОБА_1 лише декілька разів приїжджала до Гліба, при цьому постійно влаштовувала конфліктні ситуації.

Представник відповідача ОСОБА_4 прохала в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - відділу опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Кабачок Л.І. в судовому засіданні пояснила, що ними надано висновок задля розв`язання спору між батьками з приводу визначення місця проживання дитини. Вказала, що при особистому спілкуванні дитини повідомила, що не бажає змінювати місце проживання. Умови проживання Гліба є задовільними.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Полив`ян ОСОБА_12 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34).

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37-41).

Судовим наказом Глобинського районного суду Полтавської області від 22.01.2021 № 527/43/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2021 року - дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття (а.с.65).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з примусового виконання судового наказу № 527/43/21, ОСОБА_1 мала заборгованість зі сплати аліментів станом на грудень 2021 року 8027,14 грн, станом на грудень 2022 року 18783,14 грн, станом на грудень 2023 року 32899,14 грн, станом на травень 2024 року 1527,00 грн (а.с.80).

Рішенням Виконавчого комітету Глобинської міської ради № 278 від 25.10.2021, встановлено дні побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Як вбачається з психологічного заключення, складеного практикуючим психологом ОСОБА_6 23.05.2024, ОСОБА_7 погано почувається в родині дідуся та бабусі, в якій зараз мешкає. ОСОБА_13 визначився сам з місцем свого подальшого перебування, а саме, разом з мамою. Стан підлітка нервово тривожний. Спостерігається підвищена лабільність психічних процесів (а.с.43-44).

Відповідно до відповіді на запит № 0116/1434 від 08.07.2024 КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», дитина ОСОБА_7 був на первинній консультації 02.07.2024, під час розмови про матір, стосовно її дій, в адресу дитини, хлопчик стає настороженим, виражає опозиційні реакції щодо зміни місця проживання (а.с.69).

Позивач є фізичною особою підприємцем (а.с.13), є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-33)

Згідно характеристики ОСОБА_7 , виданої Глобинським ліцеєм № 1 ім. В.Є. Курченка 26.06.2024, зокрема батько учня підтримує зв`язок зі школою, дідусь і бабуся постійно відвідують батьківські збори, слідкують за відвідуванням Гліба навчального закладу, підвозять його до школи особистим транспортом. Батько, дідусь і бабуся слідкують за здоров`ям ОСОБА_10 , дитина забезпечена всім необхідним для навчання та проживання (а.с.81).

Відповідно до Висновку про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_7 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради № 265 від 30.07.2024, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, ОСОБА_3 проживає в будинку разом з сином та своїми батьками. Для виховання, розвитку та проживання малолітнього сина ОСОБА_10 створені всі необхідні умови. Під час відвідування родини спеціалісти служби поспілкувалися з Глібом стосовно того з ким би він хотів проживати, зі слів хлопчика він не бажає проживати з матір`ю. Враховуючи, що фактично для зміни проживання дитини вагомі підстави відсутні і з великою вірогідністю можуть стати чинниками, які спровокують вкрай негативні наслідки у разі примусового переміщення малолітнього Гліба, а також заслухавши думку дитини, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Глобинської міської ради, вважає за доцільне не змінювати постійне місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3 (а.с.112-114).

В судовому засіданні було вислухано думку малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності психолога ОСОБА_14 , який пояснив, що хоче проживати з татом ОСОБА_3 , який займається його вихованням та утримання. Маму Полив`яну ОСОБА_15 він вважає сторонньою людиною, не бажає з нею проживати та не спілкується. Своєю родиною вважає тата, бабусю та дідуся та тітку. Заперечив факт поїздки з мамою до психолога, вказав, що в 2024 році жодного разу нікуди не їздив з нею.

Свідок ОСОБА_16 , яка є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , пояснила суду, що ОСОБА_17 проживає з батьком ОСОБА_3 , який займається його розвитком, вихованням, навчанням та лікуванням, активну участь в житті дитини беруть бабуся та дідусь по батьківській лінії, які проживають з ними. Гліб дуже комунікативна дитина, проте після спілкування з мамою він замикається.

Свідок ОСОБА_18 та ОСОБА_19 надали аналогічні пояснення. Пояснили, що ОСОБА_11 змалечку проживає разом зі своїми батьком, дідусем, бабусею та тіткою по сусідству з ними. Батько та дідусь з бабусею займаються вихованням, лікуванням, утримують дитину. Про маму в спілкування ОСОБА_11 ніколи не згадує. Мама дитини ОСОБА_1 декілька разів приїжджала, влаштовувала конфлікти, намагалася тягти Гліба силоміць, дитина виривалась. Зазначили, що ОСОБА_3 любить свого сина, жорстоко з ним не поводиться, займається розвитком дитини.

Свідок ОСОБА_20 , яка є фельдшером ФАП в с ОСОБА_21 , повідомила суду, що вона з 2014 року здійснює нагляд за станом здоров`я ОСОБА_22 , виконує призначення лікарів. Дитина проживає разом з батьком та дідусем з бабусею, які займаються його здоров`ям. При відвідуванні дитини, вона помічала, що у Гліба завжди присутні фрукти, овочі, вітаміни, призначення лікарів виконуються, бабуся контролює лікування. Напруженої обстановки в сім`ї вона не помічала, умови проживання дитини гарні. Полив`яну ОСОБА_23 вона ніколи не бачила, здоров`ям сина остання не цікавилась

ОСОБА_9 , яка є матір`ю відповідача та бабусею ОСОБА_22 , пояснила, що вона проживає разом з чоловіком, сином та внуком. Мати дитини Глібом не цікавилась, ніякої участі в його житті не бере, лікуванням, розвитком та утриманням не займається. Зазначила, що син тимчасово виїжджав за кордон на заробітки, оскільки внук хворіє, на лікування потрібні значні кошти. Вказала, що вихованням та розвитком Гліба займається його батько, під час перебування за кордоном батько також підтримував зв`язок з сином по телефону, допомагав матеріально, цікавився його життям. Вона, дідусь та її донька займались Глібом, возили до школи, займались лікуванням, утримували . ОСОБА_1 приїжджала до Гліба декілька разів (останній раз 09.06.2024 року), влаштовувала конфлікти, намагалася його примусово забрати, дитина відмовлялась.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 1,2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

При визначенні місця проживання дитини необхідно враховувати найкращі інтереси дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року (справа № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18 вказала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

З досліджених доказів судом встановлено, що місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рішенням суду визначено разом з батьком ОСОБА_3 , який проживає разом зі своїми батьками. Згідно характеристики з місця навчання дитини ОСОБА_7 , батько учня підтримує зв`язок зі школою, дідусь і бабуся постійно відвідують батьківські збори, слідкують за відвідуванням дитиною навчального закладу, за місцем проживання дитини створені всі необхідні умови.

Також судом встановлено, що як в ході спілкування зі спеціалістами служби у справах дітей, так і в ході надання пояснень суду, малолітній ОСОБА_7 зазначив, що не бажає проживати з матір`ю, а хоче проживати разом з батьком.

Крім того, як зі змісту позовної заяви, так і в ході судового розгляду, судом встановлено, що позивач вказує на те, що вона в майбутньому буде виконувати свої обов`язки, проявить материнську турботу, піклування про дитину, про її фізичний розвиток, зробить усе, щоб дитина розвивалася духовно, фізично, створить належні житлово-побутові умови проживання, проте ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків має оцінюватися судом саме на момент розгляду справи.

Натомість, судом встановлено, що мати дитини майже не підтримує стосунки з сином, ОСОБА_7 вважає її сторонньою людиною. Крім того, ОСОБА_1 не цікавиться навчанням сина, до травня 2024 року мала заборгованість зі сплати аліментів.

Та обставина, що батько дитини тимчасово виїздив за кордон не дає суду підстави вважати, що він ухилявся від виконання батьківських обов`язків, оскільки він перераховував кошти на утримання сина батькам (а.с.82-89), на період своєї відсутності складав довіреність на свою матір для вирішення нею питань, що стосуються інтересів дитини (а.с.77-79), продовжував спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку.

До психологічного заключення, складеного практикуючим психологом ОСОБА_6 23.05.2024 суд відноситься критично, оскільки він суперечить матеріалам справи у їх сукупності, а також думці ОСОБА_7 , висловленій ним в ході судового розгляду. Суд також враховує, що ОСОБА_17 взагалі заперечив факт спілкування з вказаним психологом. Крім того, його описова частина суперечить загальному висновку в частині емоційного стану підлітка.

За таких обставин, з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Вирішуючи позовну вимогу про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Відповідно до п.п. 2-5 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, такими випадками є якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

В ході судового розгляду, позивач зазначила, що підставою для відібрання дитини є те, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Проте, в ході судового розгляду не встановлено підстав на підтвердження вказаних позивачем обставин, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу в частині припинення стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, визначено, що після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи те, що малолітня дитина продовжує проживати разом з батьком, суд під час розгляду справи дійшов висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання з матір`ю, отже обставини, які можуть слугувати підставою для припинення стягнення аліментів відсутні, тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позові, сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_6 про зміну місця проживання дитини, відібрання дитини та припинення стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 );

відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 );

треті особи: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (адреса: 39000, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 285, ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Т. В. Левицька