Справа № 541/169/24
Номер провадження 2/541/1072/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 вересня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участю представника відповідача адвоката Колєснікова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в :

16 січні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1153214 від 12.07.2021 в сумі 41009,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1153214, (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк відкриває Поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви-Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту, (п.п. 1.1. Договору). Відповідно до умов Кредитного договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 28824,14,грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п.п. 1.2. Договору). Мета Кредиту, є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 27 000,00 грн.: оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1124,14 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ». (п.п. 1.2.1. Договору). Строк Кредиту становить 72 місяпі. по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу. (п.п. 1.2.2. Договору). Проценти за користування Кредитом -процентна ставка фіксована і становить 45.9% річних, (тип. 1.2.3. Договору). Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 12 числа кожного календарного місяця згідно Графіка, (пп 1.2.4. Договору). Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до умов Кредитного договору, проценти сплачуються Клієнтом у визначену Графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. пункту 1.2. Заяви-Договору. Проценти нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі

надання Кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (п.п 2.1. Договору). Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, з наступного за місяцем надання Кредиту, у визначеному підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Заяви-Договору дату. Якщо Дата сплати ануїтетного платежу не є Робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений Клієнтом не пізніше останнього Робочого дня, що передує Даті сплаті ануїтетного платежу, (п.п. 2.3. Договору). Проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.

20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, в тому числі відносно ОСОБА_2 . Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором 014/380805/82/1153214 від 12.07.2021, сума заборгованості ОСОБА_2 за яким становить: 41 009,95 грн., з яких: 35 682,53 грн. - сума заборгованостіза кредитом, 5 327,42 - сума заборгованості за процентами. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, ним не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року, ухваленому у справі №541/169/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1153214 від 12.07.2021 року в розмірі 41 009 (сорок одна тисяча дев`ять) грн. 95 коп.; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1 400,00 грн..

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Колєсніков О.А., звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд скасувати заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.06.2024р. та призначити справу до розгляду в спрощеному позовному порядку. Свою заяву мотивував тим, що про наявність даного судового рішення відповідач дізнався у червні 2024 року, коли отримав копію даного рішення 13 червня 2024 року, про що свідчить розписка, що знаходиться в матеріалах справи. Щодо поважності причин неявки у судове засідання та ненадання відзиву, зазначив, що в судові засідання, призначені по справі, він не міг з`явитись по незалежним від нього причинам, в зв`язку з хворобою, оскільки є інвалідом 1 групи прикутим до ліжка. 27 березня 2024 року він звернувся з заявою до Лубенського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з заявою про призначення адвоката по даній справі. 01 квітня 2024 року його представником у даній справі було призначено адвоката Колєснікова О.А., проте встановлений ухвалою суду від 04 березня 2024 року п`ятнадцятиденний строк на надання відзиву вже минув. Представник адвокат Колєсніков О.А. теж не зміг прибути в судове засідання в зв`язку з хворобою, через відключення світла не зміг завчасно попередити суд про поважність причин своєї неявки. Також зазначив, що під час укладання кредитного договору, його було введено в оману щодо суті вчинюваного правочину; зазначену в договорі суму кредиту він не отримував ні готівкою, ні на картку. Вона, на його думку, була перерахована на погашення

минулого кредиту та купівлю страхування, яке було нав`язано, як умова для проведення "реструктуризації", всупереч положенням Закону України "Про банки і банківську діяльність", з метою збільшення суми кредиту. Також він не згоден із розрахунком суми заборгованості, оскільки фактично не отримував і не користувався кредитними коштами, як в момент підписання договору, так в період з квітня по грудень 2022 року. Фактично сума в 7 396, 39 грн., є несанкціонованим овердрафтом, який виник з вини Банку, всупереч кредитного договору, з метою збільшення суми основного зобов`язання і, відповідно, збільшення суми відсотків. Таким чином, вважає, що для правильного вирішення даної справи, необхідно залучити у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача АТ "Райффайзен Банк".

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 р. заочне рішення від 05 червня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Колєсніков О.А. в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги не підлягають повному задоволенню, оскільки купівлю страхування було нав`язано відповідачу, як умова для проведення "реструктуризації", всупереч положенням Закону України "Про банки і банківську діяльність". Також невідомо як нараховувалась сума в 7396, 39 грн., яка фактично є несанкціонованим овердрафтом, який виник з вини Банку, всупереч кредитного договору, з метою збільшення суми основного зобов`язання і, відповідно, збільшення суми відсотків. Крім того, відповідач є особою з інвалідністю першої групи і витрати на правничу допомогу мають бути стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «Райффайзен Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1153214, (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк відкриває Поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви-Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту (п.п. 1.1. Договору).

Відповідно до умов Кредитного договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 28824,14,грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п.п. 1.2. Договору).

Мета Кредиту, є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 27 000,00 грн.: оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1124,14 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ» (п.п. 1.2.1. Договору).

Строк Кредиту становить 72 місяці по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу (п.п. 1.2.2. Договору).

Проценти за користування Кредитом процентна ставка фіксована і становить 45,9% річних (тип. 1.2.3. Договору).

Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 12 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (пп 1.2.4. Договору).

Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору № 014/380805/82/1153214 підтверджується випискою по рахунку (а.с. 11-14).

20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 16-20).

Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F, від 20.12.2022 ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" набуло право грошової вимоги за кредитним договором від 12.07.2021 року № 014/380805/82/1153214 у розмірі 41 009,95 грн. (а. с. 23-25).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За нормою ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України, України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому

дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як особа яка набула права вимоги, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договорами кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не подав доказів на повне або часткове спростування розрахунків заборгованості.

Отже, як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення сум заборгованості по кредитам та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, сума кредиту 28824,14 грн, станом на 23.12.2022 року заборгованість за кредитом становить 41009,95 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 35682,53 грн, заборгованість за відсотками становить 5327,42 грн. (а.с.15).

Як вбачається, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту і відсотків, нарахованих відповідно до договору, також стягнути заборгованість за кредитом, яка капіталізована в рамках реструктуризації.

Разом з тим, позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, а також відсутність у заяві на отримання кредиту і в Паспорті споживчого кредиту домовленості сторін про проведення капіталізації відсотків по кредиту без підписання між сторонами додаткових угод, надані банком, а тому суд вважає, що сторони не обумовили у письмовому вигляді умови застосування капіталізації відсотків по кредиту, і позивач їх здійснив в односторонньому порядку.

За таких обставин, проведення позивачем реструктуризації боргу та капіталізації відсотків у тіло кредиту з власної ініціативи суперечить досягнутим між сторонами домовленостям, а тому утворена внаслідок таких дій заборгованість у заявленому позивачем розмірі не може бути стягнута з відповідача.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що розмір кредиту складає 27700,00 грн (а.с.5).

Крім того, відповідно до кредитного договору оплата клієнтом страхового платежу становить 1124,14 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ».

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про споживче кредитування» укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач видав відповідачу кредит в розмірі 27700,00 грн, за період з 12.08.2021 по 23.12.2022 було нараховано заборгованість за відсотками у розмірі 5327,42 грн. Розмір нарахованих відсотків відповідачем не спростовано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 5327,42 грн.

Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 33027,42грн., з яких: 27700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5327,42 грн. заборгованість за відсотками.

У задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2160,62 грн. (2684*80,5%).

Проте, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААГ№ 532129 від 13.02.2024 відповідач є особою з інвалідністю першої групи, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати такого виду судових витрат як судовий збір.

Разом з тим аналіз вищевказаних правових норм свідчить, що звільнення його від інших видів судових витрат у зв`язку з наявністю інвалідності, зокрема від витрат на правничу допомогу, законом не передбачено. Компенсація судових витрат за рахунок держави у відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України також стосується лише тих судових витрат, від яких позивач звільнений, тобто судового збору.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

14 червня 2023 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренко В.В. укладено договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат за дорученням клієнта, зобов`язується в порядку та у спосіб передбаченому законом, надати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором про надання правничої допомоги відповідно до замовлень, які оформлюються у формі додатка 3 та мають власну нумерацію, що є невід`ємними частинами до нього, якщо інше не визначено додатковою угодою (а. с. 33-35).

Додатками № 1 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023 сторонами погоджено вартість та гонорар адвоката та порядок оформлення замовлення (а. с. 36).

Згідно із замовленням до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023, клієнт передав в роботу матеріали по справі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» кредитний договір № 014/380805/82/1153214 (а.с. 37).

Відповідно до платіжної інструкції № 2201 від 06.12.2023 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» здійснило оплату адвокату Титаренко В.В. за послуги з правничої допомоги за замовленням в сумі 1 400 грн. (а.с. 39).

Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 1400,00 грн, які повністю підтверджені наданими належними доказами.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1127,00 грн. (1400*80,5%).

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265,, 352, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1153214 від 12.07.2021 року в розмірі 33 027 (тридцять три тисячі двадцять сім) грн. 42 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 127 (одна тисяча сто двадцять сім)грн. 00 коп.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» понесені ними витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2160 (дві тисячі сто шістдесяь) грн. 62 грн.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», , адреса: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2024 року.

Суддя: О. М. Дністрян