Справа №333/7981/24
Провадження №4-с/333/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представника скаржника (боржника) ОСОБА_1 ,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріної В.Ю., зацікавлена особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року адвокат Солтіс І.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд», звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріної В.Ю.

Скарга мотивована тим, що у Комунарському ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71761044 з примусового виконання виконавчого листа №333/1774/15-ц, виданого 03.01.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

08.05.2023 року державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріною П.В. у вказаному виконавчому провадженні було прийнято: постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 569 грн.; постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 1 526 907,71 грн.; постанову про арешт майна боржника; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

10.05.2023 року державним виконавцем Суріною П.В. у вказаному виконавчому провадженні було прийнято постанову про арешт коштів боржника на загальну суму 1 680 166,88 грн.

На виконання цієї постанови було накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, призначеного для отримання заробітної плати, а саме: № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк».

23.08.2024 року вона, як представник ОСОБА_3 , надіслала на офіційну електронну пошту Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) заяву про зняття арешту з грошових коштів, які надходять як заробітна плата на вказаний рахунок, проте у задоволенні цієї заяви було відмовлено.

Посилаючись на те, що рахунок, який передбачений для виплати заробітної плати, є рахунком зі спеціальним режимом, на який відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, адвокат Солтіс І.В.просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріної П.В. щодо відмови у знятті арешту з коштів ОСОБА_3 , накладеного на вказаний рахунок;

- зобов`язати державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріну П.В. зняти арешт з коштів, які надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який передбачений для виплати заробітної плати;

- зняти арешт з коштів, які надходять на вказаний банківський рахунок як заробітна плата.

30.09.2024 року до суду через систему «Електронний суд» від державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріної П.В. надійшов відзив на скаргу, в якому остання зазначила, що в постанові про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_3 від 10.05.2023 року зазначено, що арешт накладається на грошові кошти, які належать боржнику, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом. Банк, який отримав відповідну постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника, прийняв її до виконання та не повідомив виконавця про наявність заборон чи перешкод у накладенні відповідного арешту.

Станом на 30.09.2024 року заборгованість по виконавчому листу №333/1774/15-ц, виданого 03.01.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №351/710732 від 08.08.2018 року у розмірі 1 526 907,71 грн. в повному обсязі не погашена.

Враховуючи, що заборгованість по вказаному виконавчому листу не погашена, та з урахуванням того, що в постанові державним виконавцем зазначено про застереження на які кошти та на які рахунки арешт не накладається, без подання державному виконавцю документального підтвердження, що арешт накладений на рахунок боржника зі спеціальним призначенням, у останнього відсутні підстави для зняття такого арешту з рахунку боржника.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 підтримала скаргу в повному обсязі, з підстав наведених у ній, додавши, що у зв`язку з накладенням державним виконавцем арешту на грошові кошти ОСОБА_3 , що містяться на рахунку для отримання заробітної плати, він не може отримати заробітну плату, що поставило його у скрутне матеріальне становище, так як у нього відсутні кошти для забезпечення побутових потреб.

Відповідаючи на питання, чим відрізняється друга та третя вимога у скарзі, ОСОБА_1 зазначила, що у разі задоволення скарги, постанова державного виконавця про зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_3 (заробітна плата), що перебувають і надходять на розрахунковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», для вказаного банку можливо не буде мати обов`язкового характеру, або ця постанова буде виконуватися дуже довго. У разі винесення безпосередньо судом рішення про зняття вказаного арешту, це має бути обов`язковим для виконання банківською установою.

Представник Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріна П.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що нею було прийнято постанову про накладення арешту на грошові кошти, в якій зазначено, що арешт накладається на грошові кошти, які належать боржнику, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Тобто, саме банк зобов`язаний визначити кошти, на які неможливо накласти арешт та повернути постанову про накладення арешту без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 24.06.2015 року у справі №6-535цс15, кошти після зарахування на рахунок отримувача стали його власністю, втратили свій цільовий статус та набули статусу вкладу.

Таким чином, вона вважає, що жодних процесуальних порушень з її боку не має, грошові кошти, перераховані ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок є вкладом, тому відсутні підстави для зняття з них арешту.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 08.05.2023 року державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріною П.В. відкрито виконавче провадження №71761044 по виконанню виконавчого листа №333/1774/15-ц, виданого 03.01.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №351/710732 від 08.08.2018 року у розмірі 1 526 907,71 грн.

Також, 08.05.2023 року державним виконавцем Суріною П.В. у вказаному виконавчому провадженні було прийнято: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанову про стягнення виконавчого збору;

Постановою державного виконавця Суріної П.В. від 08.05.2023 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 , які він отримує в Регіональній філії «Придніпровська залізниця «Акціонерного товариства «Українська залізниця» у розмірі 20% щомісяця до погашення загальної суми боргу, яка складає 1 680 166,88 грн.

10.05.2023 року державним виконавцем Суріною П.В. у виконавчому провадженні №71761044 було прийнято постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 , що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, які містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На виконання вказаної постанови було накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, призначеного для отримання заробітної плати, а саме: № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

23.08.2024 року адвокат Солтіс І.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунках, що мають спеціальний режим призначення, додавши до заяви копії заяви-договору про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «зарплатний», виписки із вказаного банківського рахунку, довідки та звітів про здійснення відрахування та виплати за період з травня 2023 року по липень 2024 року.

Листом від 03.09.2024 року начальник Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_5 повідомив адвокату Солтіс І.В. про відсутність підстав для зняття арешту з рахунку, оскільки повноваження щодо повернення постанови виконавця без виконання у разі визначення рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, покладено на банківську установу, де відкрито такий рахунок.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1,2 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника -за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 (пункти 7.14, 7.15), а також підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 року в справі № 756/8815/20.

Крім того, у пунктах 74-77 постанови від 20.04.2022 року в справі № 756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Судом встановлено, що на виконання постанови державного виконавця Суріної П.В. від 08.05.2023 року, з ОСОБА_3 на цей час щомісячно стягується 20% заробітної плати на користь стягувача, а також на виконання постанови державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Суріної П.В. від 10.05.2023 року у виконавчому провадженні №71761044 було накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку, призначеного для отримання заробітної плати.

Додані до заяви боржника копії заяви-договору про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «зарплатний», виписки із вказаного банківського рахунку, довідки та звітів про здійснення відрахування та виплати за період з травня 2023 року по липень 2024 року також були долучені до матеріалів розглядуваної справи, і за наслідком їх дослідження суд встановив, що на виконання постанови державного виконавця від 10.05.2023 року було накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, призначеного для отримання заробітної плати.

23.08.2024 року ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_4 , звернувся до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунку, що має спеціальний режим призначення, до якої, зокрема, додав копії заяви-договору про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «зарплатний», виписки із вказаного банківського рахунку, довідки та звітів про здійснення відрахування та виплати за період з травня 2023 року по липень 2024 року.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_3 намагався реалізувати свої процесуальні права та відновити їх, надавши докази, що на розрахунковий рахунок, на який накладено арешт, також надходить заробітна плата, зазначивши, що через це він має негативні наслідки, так як щомісячно з його заробітної плати вираховують 20%, а на інші 80% заробітної плати накладається арешт і він ними користуватися не може.

Вказана заява була залишена без задоволення з посиланням на те, що повноваження щодо повернення постанови виконавця без виконання у разі визначення рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, покладено на банківську установу, де відкрито такі рахунки.

Натомість, такі висновки суперечать вищенаведеним позиціям Великої Палати Верховного Суду про те, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд критично відноситься до твердження державного виконавця Суріної В.Ю., що кошти після зарахування на рахунок отримувача стали його власністю, втратили свій цільовий статус та набули статусу вкладу, із посиланням на постанову Верховного Суду України від 24.06.2015 року у справі № 6-535цс15, оскільки зазначений висновок зроблено у справі за позовом спадкоємця померлої до банку про отримання коштів, що знаходяться на рахунку спадкодавця поза процедурою спадкування, як коштів, що є соціальною виплатою, що виплачена спадкодавцеві за життя. Тобто правовідносини не є подібними.

Разом з тим, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 та 24 лютого 2021 року у справах № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20), № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 711/4732/16-ц (провадження № 61-3203св21) висловлена аналогічна вищезазначеній правова позиція щодо правової природи коштів, які нараховані боржнику, як заробітна плата та перераховані після утримання сум на погашення боргу у виконавчому провадженні на картковий рахунок боржника у банківській установі.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20 відступила у цій частині від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зазначивши: «висновок суду, який за загальним змістом цих постанов полягає у тому, що зарахування коштів заробітної плати на картковий рахунок змінює їх правову природу і в зв`язку з чим, на ці кошти можливе накладання арешту у виконавчому провадженні є помилковим, з огляду на висновки, що висловлені у цій постанові у пунктах 53-77. Крім того, порядок здійснення виконавчого провадження визначається не змістом правовідносин між банком та боржником, а положеннями спеціального законодавства, що регулює таке провадження та процедури і обсяги стягнення боргу у виконавчому провадженні»

Таким чином, суд критично відноситься до твердження державного виконавця, що грошові кошти, які зараховані на карту як заробітна плата є вкладом.

Суд звертає увагу, що вимоги щодо зобов`язання державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) Суріну П.В. зняти арешт з коштів, які надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який передбачений для виплати заробітної плати та щодо зняття арешту з коштів, які надходять на вказаний банківський рахунок, є тотожними (з урахуванням пояснень представника ОСОБА_3 з цього приводу).

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки при розгляді заяви представника боржника про зняття арешту з коштів на рахунку, призначеного для зарахування на ньго заробітної плати, державний виконавець діяв не у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 451, 452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріної В.Ю., зацікавлена особа: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріної В.Ю. щодо відмови у знятті арешту з коштів ОСОБА_3 , які надходять на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» (Філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»), код банку 313957, , як заробітна плата.

Зобов`язати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріну П.В. зняти арешт з коштів, які надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» (Філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»), код банку 313957, , ОСОБА_3 , як заробітна плата, накладений постановою про арешт коштів боржника від 10.05.2023 року у виконавчому провадженні №71761044.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.10.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод