Справа № 366/2374/22
Провадження № 2-п/366/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 (позивач ТОВ «Вердикт Капітал») про перегляд заочного рішення суду від 25 квітня 2024 року про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 25 квітня 2024 по цивільній справі стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, ), заборгованість за договором про споживчий кредит №103502461 від 19.08.2021 року у розмірі 50225,00 (п`ятдесят тисяч двісті двадцять) гривень та судові витрати.

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що причини не явки в судове засідання, не подання відзиву полягають в тому, що він військовослужбовець ЗСУ, та не знаходився за місцем реєстрації з вищевказаних обставин. 29 серпня 2024 року його представник ознайомився з матеріалами справи. Отже, вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення визначений статтею 228 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ним не пропущений.

Дослідивши матеріали справи та заяви, про перегляд заочного рішення, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а ч. 2 вказаної статті встановлено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Отже, строк подання заяви про перегляд заочного рішення Іванківського районного суду Київської області від 25 квітня 2024 закінчився 26 травня 2024 року.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

29 серпня представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами цивільної справи в повному обсязі, тобто та з рішенням суду, що підтверджується заявою з відміткою про ознайомлення, яка міститься в матеріалах цивільної справи.

Разом з тим, згідно відмітки поштового відправлення «Укрпошта» заява про перегляд заочного рішення була направлена до суду 18 вересня 2024 року, тобто з пропуском двадцятирічного

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявник не вказав достатніх підстав для поновлення строку для оскарження заочного рішення, яке було ухвалено судом 25 квітня 2024 року.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки заявником не доведено, що ним було пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 25 квітня 2024 року з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

ЄСПЛ вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України") наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Також, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.89 по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року та інших".

Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, у випадку подання заяви про перегляд заочного рішення поза межами строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, розгляду даної заяви по суті передує питання з`ясування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. У випадку наявності поважних причин суд поновлює строк та вчиняє дії, передбачені ст. 286 ЦПК України, а саме невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Згідно ч. 1ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Частиною 3 даної статті передбачено, що в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявником та представником заявника не доведено, що ними було пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 28 травня 2024 з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 09.11.2021 у справі N 214/5505/16, заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Відтак, приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а, відтак, відмовляю у клопотанні про його поновленні, що згідно висновків ВП ВС є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 126,127,260,284 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (позивач ТОВ «Вердикт Капітал») про перегляд заочного рішення суду від 25 квітня 2024 року про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

В задоволенні заяви про скасування заочного рішення Іванківського районного суду Київської області від 25 квітня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О.П. Гончарук