ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Чернівці Справа № 725/2368/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 червня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Нестеренка Є.В., дата складання повного тексту рішення не зазначена, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що відповідно до судового наказу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2024 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертав увагу, що 10.06.2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 та у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 , також з ними проживає донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 , батько якої позбавлений щодо неї батьківських прав.

Крім іншого, позивач стверджує, що 16.06.2023 року придбав в іпотеку 2-х кімнатну квартиру та сплачує кредитні зобов`язання.

Також у ОСОБА_1 є неповнолітня донька ОСОБА_8 від першого шлюбу, яка перебуває на його утриманні, однак проживає зі своєю матір`ю.

Вказував, що через наведене його матеріальний стан та сімейний змінилися, у нього на утриманні перебуває четверо дітей, а тому з урахуванням викладеного просив позов задовольнити та зменшити визначений розмір аліментів до стягнення з 1/4 до 1/6 частини заробітку.

Провадження №22-ц/822/789/24

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечувала щодо позовних вимог позивача.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду сторона позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними позовній заяві та зводяться до того, що у позивача змінився сімейний та майновий стан.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача просить таку залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справив в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступного висновку.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів спільного проживання зі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебування дітей на утриманні позивача. Окрім цього, позбавлення біологічного батька ОСОБА_9 батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини її біологічним батьком.

Також суд вказав, що уклавши кредитний договір позивач як позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси. За таких підстав, на думку суду, власні інтереси позивача не повинні впливати на обов`язок утримувати дитину, що передбачений ст.180 СК України.

Апеляційний суд частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Обставини справи з приводу: перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_11 в шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2012 року, та в якому у них народилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; перебування у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , від яких у них ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_4 ; реєстрації шлюбу 10.06.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , народження в ньому доньки ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 - сторонами визнається та не спростовується (а.с.9-12).

Судом першої інстанції також вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.02.2024 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 20.02.2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_13 , батьками якої зазначено ОСОБА_14 та ОСОБА_12 (а.с.13).

Копією заяви до компетентних органів за місцем вимоги ОСОБА_14 зазначив, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його утриманні не перебуває, аліментів не сплачує і дійсно не бере участь в її утриманні (а.с.14).

17.11.2023 року рішенням Баришівського районного суду Київської області позбавлено ОСОБА_14 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15-17).

З витягу з Державного реєстру речових прав №335920140 від 16.06.2023 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.18).

16.06.2023 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір іпотеки без оформлення заставної, згідно якого він забезпечує вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору, а предметом такого стала придбана квартира по АДРЕСА_1 (а.с.19-22).

Згідно довідки про доходи №58 від 05.03.2024 року, виданої ДСР НПУ, ОСОБА_1 за лютий 2024 року нараховано 31696,44 грн (а.с.23).

Крім іншого, в матеріалах справи містяться витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №91435644 від 07.0.2017 року та 91438799 від 07.07.2017 року, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири по АДРЕСА_2 (а.с.48-49).

Згідно платіжних інструкцій ОСОБА_2 сплачує комунальні послуги ОЖБК «Зоряний» по АДРЕСА_2 (а.с.50-60).

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17.03.2022 року (справа №355/2147/21) стягнуто із ОСОБА_14 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 23.12.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.73-76).

ОСОБА_4 навчається в КБУ «Музична школа №4 м. Чернівці» з 01.09.2023 року по класу фортепіано, що підтверджується довідкою №23 від 29.04.2024 року та платіжними інструкціями щодо оплати за навчання (а.с.86-92).

У відповідності до договору про надання освітніх послуг від 06.09.2023 року ОСОБА_4 отримує освітню послугу «вивчення англійської мови» у дитячому освітньому клубі «Апельсин», що підтверджується копією договору та платіжними інструкціями щодо оплати вказаних послуг (а.с.93-97).

Згідно договору №10/МШ/2023-2024 про надання послуг позашкільного навчання у модельній школі від 04.09.2023 року ОСОБА_4 навчається в модельній школі «Step by Step kid's agency», а також укладено договір №25/ММ/23-24 про надання послуг на відео зйомку у дитячому медіапроекті від 30.10.2023 року, що підтверджується копіями таких та квитанціями про сплату за вказані послуги (а.с.98-104).

Крім того, ОСОБА_4 протягом 2024 року проходить лікування у стоматології «Redent», що підтверджується довідкою від 03.04.2024 року, актами виконаних робіт та фіксальними чеками щодо сплати за вказані послуги (а.с.105-115).

Також, до апеляційної скарги додано письмові докази, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції, а саме: акт обстеження умов проживання від 17.05.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 проживає разом із позивачем та ОСОБА_15 ; акт опитування дитини ОСОБА_13 ; висновок №3 від 21.05.2024 року виконавчого комітету Новоселицької міської ради про можливість ОСОБА_1 бути усиновлювачем ОСОБА_13 ; рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18.07.2024 року, яким визнано ОСОБА_1 усиновителем ОСОБА_13 (а.с.143-147).

Відповідно до ч.1-2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

За приписами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Згідно з п.23 зазначеної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Вказана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.

Крім того, в силу ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційний суд зауважує, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Матеріалами справи встановлюється, що згідно судового наказу від 21.02.2024 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ч.3 ст.167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судовий наказ, виданий відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, набирає законної сили у день його видачі (ст.172 ЦПК України).

Частина 7 ст.170 ЦПК України передбачає, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Так, в обґрунтування позовної заяви та доводів апеляційної скарги позивач зазначав, що в нього змінився як матеріальний стан, а саме він взяв кредит на квартиру та уклав договір іпотеки, так і сімейний стан, і на його утриманні перебуває 4 дітей.

Що стосується доводів позивача з приводу погіршення матеріального стану через придбання квартири в кредит, то колегія суддів вказує наступне.

Дійсно, матеріалами справи встановлено, що 16.06.2023 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру по АДРЕСА_1 та того ж дня між ним та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір іпотеки без оформлення заставної.

Вказана квартира не є єдиним житлом позивача, оскільки такий зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 .

За наведеного можна дійти висновку, що позивач набув у власність майно, тобто майновий стан позивача в цьому плані не зазнав погіршення, оскільки отримавши вказане майно, останній зобов`язався сплатити його вартість періодичними платежами, що, в свою чергу, виключає обставину зміни матеріального стану в гірший бік.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що належних доказів, які б свідчили про суттєве погіршення матеріального стану позивача надано не було ні суду першої, а ні апеляційної інстанцій, і щодо цієї обставини висновки суду першої інстанції є вірними.

Що стосується доводів позивача з приводу зміни сімейного стану, то колегія суддів виходить з наступного.

Суду відомо, що у позивача від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_4 .

Також встановлено, що позивач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 , а ще одну доньку ОСОБА_13 позивач усиновив вже після розгляду справи, тобто ухвалення рішення по суті спору.

Крім того, у позивача є донька від першого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що, в свою чергу, покладає на позивача, як батька зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Дійсно, сам по собі факт народження в позивача ще однієї дитини в іншому шлюбі не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з батька на утримання дитини від фактичних шлюбних стосунків/шлюбу.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20, від 30 серпня 2021 року у справі №301/2160/20.

Зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює таку сплату тощо. Ці обставини підлягають належному доказуванню.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц та від 03 серпня 2022 року у справі №910/11027/18.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн.

Положеннями ст.1 ЗУ «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.

При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що на його утриманні перебуває 4 дітей.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, вважає, що суд першої інстанції мав врахувати положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача (як самостійної підстави) і народження дитини у повторному шлюбі, проживання з позивачем дитини його теперішньої дружини від першого шлюбу, утримання ним своєї доньки від першого шлюбу, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення інших трьох дітей.

Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, апеляційний суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини.

Вказане відповідає висновку Верховного суду у справі №682/2454/22 від 10.10.2023 року, де зазначає, що народженням дитини у другому шлюбі, відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

На переконання колегії суддів, саме 1/6 частина розміру аліментів (що приблизно складе 5510 грн після сплати податків від доходу позивача у розмірі 41070,97 грн), забезпечуватиме потреби неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде достатнім для її розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

Апеляційний суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Що стосується заперечень відповідача з приводу вказаних обставин, надання доказів понесення витрат на навчання в різних гуртках, тощо, то суд апеляційної інстанції зазначає, що остання не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом щодо стягнення додаткових витрат на дитину за умови, що такі зумовлені особливими обставинами.

Також колегія суддів, враховуючи положення ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» погоджується з вимогою позивача про відкликання виконавчого листа, але при відсутності заборгованості по аліментам за вказаним виконавчим листом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції повністю задовольняє апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому слід здійснити розподіл судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмір 1211,20 грн, за подання апеляційної скарги 1860,80 грн, які підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнених за судовим наказом від 21.02.2024 року Першотравневого районного суду м. Чернівці з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист Першотравневого районного суду м. Чернівці, виданий у справі №725/1391/24 при відсутності заборгованості по аліментам.

Компенсувати ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3072 грн за рахунок держави.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак