г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/790/24
Номер провадження 2/213/1956/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №197/790/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про стягнення не виплаченої заробітної плати при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року у справі №197/842/23 задоволено позовну заяву про стягнення з ТзОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» () на її користь заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 30 587,06 грн. На підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який для примусового виконання направлено до Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14 березня 2024 року було відкрито виконавче провадження №74448099.

Станом на теперішній час рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року не виконано.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» () змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» () та відповідно адресу свого місце знаходження.

До зміни назви та свого місцезнаходження відбулася реорганізація боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» () шляхом виділу з нього Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», яка завершена 08 травня 2023 року.

Рішенням №07/03 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» (ідентифікаційний код 40799891) від 07 березня 2023 було вирішено, виділити з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ». Передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» активи та пасиви, у вигляді частини майна ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», згідно з розподільчим балансом (пункт 1). Створено Комісію з виділу. Уповноважити Голову Комісії з виділу, здійснити всі необхідні заходи для виділу з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», відповідно до чинного законодавства та в порядку, встановленому статутом товариства (пункт 2).

11 квітня 2023 року Головою Комісії з виділу складено та посвідчено в нотаріальному порядку розподільчий баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» (ідентифікаційний код 40799891) у зв`язку з виділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», в якому визначено точний розмір та види активів і пасивів, що передаються.

Зобов`язання за трудовими відносинами до ТзОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» за розподільчим балансом не перейшли.

12 квітня 2023 року відбулась державна реєстрація, створеного в результаті виділення, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» ().

Зазначає, що створене Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ- РЕМОНТИ» (), яке є правонаступником по майновим і немайновим правам та обов`язкам ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» () згідно з розподільчим балансом від 11 квітня 2023 року несе субсидіарну відповідальність по обов`язкам ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» (), відповідно до статті 109 Цивільного кодексу України.

Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за квітень 2023 року у розмірі 5 462 грн 33 коп. та заборгованість з заробітної плати за період серпень 2022 року - березень 2023 року у розмірі 25 124 грн 73 коп. Рішення набрало законної сили 14 березня 2024 року. У відповідності до ч. 2 ст. 430 ЦПК України просить допустити негайне виконання судового рішення.

В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надійшов.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, від позивача не надійшло заперечень проти заочного розгляду справи.

12 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2024 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» () змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» () та відповідно адресу свого місце знаходження.

До зміни назви та свого місцезнаходження відбулася реорганізація боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» () шляхом виділу з нього Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», яка завершена 08 травня 2023 року.

Рішенням №07/03 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» (ідентифікаційний код 40799891) від 07 березня 2023 було вирішено, виділити з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ». Передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» активи та пасиви, у вигляді частини майна ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», згідно з розподільчим балансом (пункт 1). Створено Комісію з виділу. Уповноважити Голову Комісії з виділу, здійснити всі необхідні заходи для виділу з ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», відповідно до чинного законодавства та в порядку, встановленому статутом товариства (пункт 2).

11 квітня 2023 року Головою Комісії з виділу складено та посвідчено в нотаріальному порядку розподільчий баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» (ідентифікаційний код 40799891) у зв`язку з виділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», в якому визначено точний розмір та види активів і пасивів, що передаються.

12 квітня 2023 року відбулась державна реєстрація, створеного в результаті виділення, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» ().

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року у справі №197/842/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кларікс Рем 23" про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заробітну плату за квітень 2023 року у розмірі 5 462 грн 33 коп. та заборгованість з заробітної плати за період серпень 2022 року - березень 2023 року у розмірі 25 124 грн 73 коп. Рішення набрало законної сили 14 березня 2024 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Постановою Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14 березня 2024 року було відкрито виконавче провадження №74448099.

Доказів виконання судового рішення від 12 лютого 2024 року суду надано не було.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються нормами трудового законодавства.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з такого.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст.94 КЗпП України). Виплата заробітної плати працівнику - це обов`язок роботодавця.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як передбачено частиною 5 ст. 97 КЗпП України, що аналогічно приписам ч.3 ст.15 Закону «Про оплату праці», оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вказані норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат.

Частиною третьою статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що у структуру заробітної плати входять також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Положеннями частини 1 ст. 83 КЗпП України, що відповідає змісту ч. 1 ст.24 Закону України "Про відпустки" визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

У Постанові Великої Палати ВС від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 зазначено, що належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає відповідальність, яка передбачена статтею 117 КЗпП України.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2020 року у справі №266/6853/18 (провадження №61-9549св19) зроблено висновок, що «згідно положень ст.ст.115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум».

Частиною 3 ст. 109 ЦК України передбачено, що юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Відповідно до ст.619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №910/2615/18 виснувала, що з огляду на положення статті 619 Цивільного кодексу України кредитор може пред`явити вимогу в досудовому порядку або звернутися до суду з окремим позовом до субсидіарного боржника в порядку позовного провадження. У таких випадках субсидіарний боржник не є правонаступником основного боржника, а особою, яка є додатково відповідальною за зобов`язанням основного боржника в силу прямого припису закону.

В разі коли первісний боржник зобов`язань перед кредитором за розподільчим балансом не передавав та залишається основним боржником за зобов`язаннями, щодо яких винесено судове рішення, стягувач не втрачає права та можливості звернення до особи, яку він вважає субсидіарним боржником, з окремим позовом. При розгляді справи про звернення кредитора з позовом до субсидіарного боржника останній може заперечувати проти суми заборгованості за зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до основного боржника, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі.

Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі №904/5711/18 від 28 квітня 2023 року.

Доводи позивача щодо наявності заборгованості та її розмір відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ» несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ») щодо заборгованості по заробітній платі, яка стягнута на користь ОСОБА_1 за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року у справі №197/842/23, оскільки вони виникли до виділу та створення нової юридичної особи.

Зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак доказів виплати позивачу заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористані дні відпусток суду не надав, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов переконання про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За частиною 2 вказаної статті, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Оскільки, як видно із письмових доказів, доданих до позову, заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, виникла більше ніж за один місяць, отже слід допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 83, 116, 233, п.1 Прикінцевих положень КЗпП України, ст.ст. 164, 167 Податкового кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за квітень 2023 року у розмірі 5 462 (п`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні) грн 33 коп. та заборгованість з заробітної плати за період серпень 2022 року - березень 2023 року у розмірі 25 124 (двадцять п`ять тисяч сто двадцять чотири) грн 73 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ», , пр. Слобожанський, буд. 40А, м. Дніпро.

Дата складення повного тексту судового рішення - 14 жовтня 2024 року.

Суддя В.В.Мазуренко