Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5560/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна бабуся позивача (за матір`ю) ОСОБА_3 , останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1 . Заповіту не залишала. На день її смерті відкрилася спадщина за законом. Ніхто зі спадкоємців за законом не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить Витяг із Спадкового реєстру. За змістом довідок Виноградівської міської ради від 04.07.2024, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . Разом із нею проживали та були зареєстровані її онука, позивач ОСОБА_1 , чоловік позивача та їхня дитина. Позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги, а також входить до п`ятої черги. В силу ст.1268 ЦК України позивач прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживала разом із нею. Ніхто із спадкоємців попередніх черг не прийняв спадщину. Відповідач у справі, яка є рідною донькою спадкодавиці, не прийняла спадщину, їй відомо про відкриття спадщини, про склад спадщини, вона не має претензій на спадкове майно та бажає, щоб майно успадкувала позивач.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 , ввійшло наступне майно:

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна розміром 0,71 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, що посвідчене Сертифікатом серії ЗК№0065600, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1999 №138, зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів за №15664;

- земельна ділянка площею 0,2224 га, розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:005:0067, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЛ№073829, виданим на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення 25 сесії 5 скликання від 09.09.2010 Великоком`ятівської сільської ради 18.04.2011;

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано в цілому за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на будинок, виданого Виноградівською РДА від 19.12.2000 року.

Право власності на земельну ділянку та житловий будинок ОСОБА_3 за життя набула в цілому в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , однак спадкові права не оформила.

У нотаріальному оформленні спадщини позивач має перешкоди через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак однак згідно прохальної частини позовної заяви просила суд провести розгляд справи у її відсутність.

Відповідач будучи повідомлено про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивача визнає повністю та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна бабуся позивача (за матір`ю) ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть.

Останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_1 .

Чоловік спадкодавця дід позивача ОСОБА_4 , помер раніше своєї дружини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила, отже спадкування відбувалось за законом.

За змістом довідок Виноградівської міської ради від 04.07.2024, останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . Разом із нею проживали та були зареєстровані її онука, позивач ОСОБА_1 , чоловік позивача та їхня дитина.

Позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги, а також входить до п`ятої черги.

Спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця, відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка спадщину не прийняла і на таку не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

На день смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло наступне майно:

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна розміром 0,71 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, що посвідчене Сертифікатом серії ЗК№0065600, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1999 №138, зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів за №15664;

- земельна ділянка площею 0,2224 га, розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:005:0067, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЛ№073829, виданим на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення 25 сесії 5 скликання від 09.09.2010 Великоком`ятівської сільської ради 18.04.2011;

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано в цілому за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на будинок, виданого Виноградівською РДА від 19.12.2000 року.

Право власності на земельну ділянку та житловий будинок ОСОБА_3 за життя набула в цілому в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 .

Акт спадкування відбувся за наступних обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , рідний дід позивача - чоловік ОСОБА_3 .

За змістом довідок Виноградівської міської ради від 04.07.2024, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом із ним проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 , його онука ОСОБА_5 , позивач, її чоловік та їх дитина.

Заповіту не залишав. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

Ніхто зі спадкоємців за законом не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 , про що свідчить Витяг із Спадкового реєстру.

ОСОБА_3 , дружина спадкодавця, в силу ст.1268 ЦК України прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки постійно проживала разом із ним.

Проте, ОСОБА_3 за життя так і не оформила спадщину, не отримала свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини ОСОБА_4 , чи іншого правовстановлюючого документу, що посвідчував би перехід до ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Суд констатує, що після смерті бабусі позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з нею, що стверджується довідкою Виноградівської міської ради від 12.07.2024 № 20.4-07/533.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У нотаріальному оформленні спадщини позивач має перешкоди через відсутність оригналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я спадкодавця, про що отримала відмову нотаріуса.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Технічну інвентаризацію житлового будинку проведено (технічний паспорт від 26.07.2024) та видано Довідку про вартість, технічні характеристики.

За змістом інформаційної довідки, виданої ФОП ОСОБА_6 від 08.08.2024 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , завершений будівництвом та його інвентаризаційна вартість станом на 2024 рік становить 244434 грн. Даний житловий будинок зареєстрований на праві власності за спадкодавцем ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА від 19.12.2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 525, 527, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК в редакції від 18.07.1963, ст. ст. 16, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, Постановою ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями розташований в АДРЕСА_1 ;

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Ватутіна розміром 0,71 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, що посвідчене Сертифікатом серії ЗК № 0065600, виданим на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1999 №138, зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів за № 15664;

- земельну ділянку площею 0,2224 га, розташовану в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:005:0067, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 073829, виданим на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення 25 сесії 5 скликання від 09.09.2010 Великоком`ятівської сільської ради 18.04.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко