Справа № 747/307/24
Провадження № 2/747/120/24
РІШЕННЯ

іменем України

01.07.2024 року селищі Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначають, що 13 липня 1975 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_4 , від якого мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 придбали у власність житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . За час спільного сумісного життя позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком здійснили перебудову даного житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки придбаний будинок не забезпечував належних умов проживання без його перебудови. Належна частка кожного з подружжя складає по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті позивачі, як спадкоємці за законом, в установленому порядку прийняли спадщину на частку в майні спадкодавця, подавши до нотаріальної контори заяву. Під час підготовки документів для оформлення частки спадщини було проведено поточну інвентаризацію майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до якої зав даною адресою значиться майно житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 76, 5 кв.м., житлова 37, 6 кв.м. Надвірні будівлі сарай Б1, навіс б1, навіс В1, літня кухня Г1, навіс Д1, погріб Пг, вбиральня у1, хвіртка №1, огорожа №4, ворота № 2, 3. Відповідно до довідки Прилуцького МБТІ від 15.03.2023 року даний будинок по АДРЕСА_1 не зареєстрований в МБТІ, що унеможливлює в нотаріальному порядку оформити спадкоємцям належну кожному частку, оскільки нотаріус через відсутність реєстрації відмовив позивача у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в частині житлового будинку, в частині земельної ділянки для обслуговування житлового будинку позивачі своє спадкове право оформили належним чином.

Тому позивачі просять суд визнати житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1 ; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнати за кожним із позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/6 частини нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 , по мерлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , і яке складається з житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 76, 5 кв.м., житлова 37, 6 кв.м., надвірних будівель сараю Б1, навісу б1, навісу В1, літньої кухні Г1, навісу Д1, погреба Пг, вбиральні у1, хвіртки №1, огорожі №4, воріт № 2, 3.

Ухвалою від 23 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 05 березня 2024 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В підготовче судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Талалаївською селищною радою зазначеного позову, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом, займається оформленням спадщини, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 13 липня 1975 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_9 (а.с. 11) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_4 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 (а.с.12) Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11.06.2024 року до Реєстру внесено актові записи про шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_10 11 лютого 1994 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с.13-14) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.05.1998 року шлюб розірваний, прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_11 (а.с.15) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 04 листопада 2001 року уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_14 (а.с.16) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_4 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 (а.с. 23) Згідно копії договору купівлі-продажу від 09 лютого 1976 року ОСОБА_15 та ОСОБА_4 уклали договір про те, що ОСОБА_15 продала, а ОСОБА_4 купив житловий будинок з надвірними будівлями, розмір жилої площу 15, 5 кв.м.. до нього примикають сіни та сарай, в АДРЕСА_1 . Зазначений договір підписаний сторонами договору та нотаріально посвідчений (а.с.24-24) Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» від 15.03.2024 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване. За вказаною адресою знаходяться будівлі - житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 76, 5 кв.м., житлова 37, 6 кв.м. Надвірні будівлі сарай Б1, навіс б1, навіс В1, літня кухня Г1, навіс Д1, погріб Пг, вбиральня у1, хвіртка №1, огорожа №4, ворота № 2, 3. Старий будинок А1, зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.1976 року, та сарай знесено. (а.с.26) Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , замовником якого був позивач ОСОБА_2 , з житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 76, 5 кв.м., житлова 37, 6 кв.м., надвірних будівель сараю Б1, навісу б1, навісу В1, літньої кухні Г1, навісу Д1, погреба Пг, вбиральні у1, хвіртки №1, огорожі №4, воріт № 2, 3. Будинок знаходиться в належному технічному стані та введений в експлуатацію (а.с.27-31) Згідно звіту про оцінку об`єкту житлової нерухомості, а саме будинку садибного типу по АДРЕСА_1 загальною площею 76, 5 кв.м, житловою 37, 6 кв.м., складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Центр технічної інвентаризації «ПРАВЕКС», загальна вартість об`єкта на дату оцінки складає 100 796 грн (а.с. 34-45). Повідомленням завідувача Ічнянської державної нотаріальної контори від 25.12.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.7)

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані як загальними нормами Цивільного кодексу України щодо права власності та спадкування. З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване чи придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження чи придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, які були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідачем у справі є Талалаївська селищна рада, яка в силу ст.335 ЦК України наділена повноваженням ініціювати питання про передачу безхазяйного майна у комунальну власність. Поскільки відповідачем надано заяву про визнання позову спадкоємців ОСОБА_4 , визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві нам момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 1217 ЦК передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. З врахуванням встановленої в судовому засіданні обставини, що житловий будинок з надвірними будівлями згідно положень цивільного та сімейного законодавства являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний за час шлюбу, та тієї обставини, що частки спадкоємців у спадщині є рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.12, 13, 76-82, 141, 200, 206, 265, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою с Грицівка Талалаївського району Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 2/3 (дві третини) житлового будинку з надвірними будівлями - з житлового будинку А1, прибудови а1, ґанку Гн, загальною площею 76, 5 кв.м., житловою 37, 6 кв.м., надвірних будівель сараю Б1, навісу б1, навісу В1, літньої кухні Г1, навісу Д1, погреба Пг, вбиральні У1, хвіртки №1, огорожі №4, воріт № 2, 3, по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцем смт Талалаївка Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на 1/6 (одну шосту) житлового будинку з надвірними будівлями - з житлового будинку А1, прибудови а1, ґанку Гн, загальною площею 76, 5 кв.м., житловою 37, 6 кв.м., надвірних будівель сараю Б1, навісу б1, навісу В1, літньої кухні Г1, навісу Д1, погреба Пг, вбиральні У1, хвіртки №1, огорожі №4, воріт № 2, АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженкою смт Талалаївка Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на 1/6 (одну шосту) житлового будинку з надвірними будівлями - з житлового будинку А1, прибудови а1, ґанку Гн, загальною площею 76, 5 кв.м., житловою 37, 6 кв.м., надвірних будівель сараю Б1, навісу б1, навісу В1, літньої кухні Г1, навісу Д1, погреба Пг, вбиральні У1, хвіртки №1, огорожі №4, воріт № 2, АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко