н/п 2/490/1029/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі судових засідань Горбань М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
ОСОБА_3 , яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , у листопаді 2023 року звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила ухвалити рішення, яким:
здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ;
стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.11.2023 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за її відсутності повідомляючи при цьому, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного розгляд справи не заперечує. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи думку представника позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 04.11.1994 року укладено шлюб, який рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.10.2017 року у праві 490/4121/17 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Рішення набрало законної сили 03.11.2017 року.
Отже, із матеріалів справи слідує, що у період з 04.11.1994 року до 03.11.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
За час шлюбу подружжям придбано: 21.05.2008 року житловий будинок АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №352516838 від 31.10.2023 року власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 з 11.06.2008 року.
Отже, зазначене є спільно нажитим майном подружжя.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною другою статті 60 Сімейного кодексу України визначено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 61 Сімейного кодексу України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України).
Частина друга статті 68 Сімейного кодексу України визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (частина друга статті 68 Сімейного кодексу України).
Під час розгляду справи судом встановлено, що у період з 04.11.1994 року до 03.11.2017 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За цей період сторонами придбано - житловий будинок АДРЕСА_2 , а саме 21.05.2008 року.
Це майно є спільно об`єктом права спільної сумісної власності сторін.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 Сімейного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За змістом частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до приписів статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до приписів статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
За такого позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
У порядку поділу майна подружжя слід здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , залишити у власності відповідача ОСОБА_2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2
Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 4 014 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 141, 259-265, 273, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .
У порядку поділу майна подружжя залишити за ОСОБА_2 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 4 014 грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Суддя Л.М. Шолох