Справа № 320/2988/19
Провадження № 2-в/333/30/24
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ковальової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дондика О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Кампсіс Лігал», приватний виконавець Проценко Дмитро Юрійович про відновлення втраченого судового провадження по справі № 320/2988/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відновлення втраченого судового провадження № 320/2988/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

В заяві вказує, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.07.2019 позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 17.09.2007 задоволено; стягнуто з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором.

07.02.2023 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "Кампсіс Фінанс" було укладено Договір № 07.02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №0.

Станом на дату подачі цієї заяви, згідно інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, ПВ Проценко А.Ю. відкрито виконавче провадження № 60237250 та № 60238248 з виконання рішення суду по справі № 320/2988/19, отже строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не пройшов і необхідно відновити втрачене судове провадження для подальшої заміни Стягувача його правонаступником на підставі ст. 442 ЦПК.

З метою подальшої заміни стягувача його правонаступником стягувач подає дану заяву про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження, призначено судове засідання, запропоновано учасникам судового процесу подати наявні у них документи і матеріали, що стосуються втраченого судового провадження, вжити інші заходи, що стосуються втраченого судового провадження.

Представник заявника до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, у своїй заяві просив справу розглядати за його відсутності.

У судове засідання відповідачі не з`явились. Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання їх є адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, що знаходиться на тимчасово окупованій території, відповідачі викликались до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Жодних заяв, клопотань до суду ним не надано.

Приватний виконавець Проценко А.Ю. до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник ТОВ «Кампсіс Лігал» до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначивши територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

Згідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України - на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя не передавалася цивільна справа №320/2988/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Наведене дає підстави вважати, що судове провадження у справі №320/2988/19 втрачено.

Статтею 493 ЦПК України передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться електронні копії ухвал, рішень суду , постановлені під час розгляду вищезазначеної справи.

За відомостями з автоматизованої системи документообігу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області вбачається можливість відновити зміст втрачених судових рішень, винесених Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по даній справі.

Надані представником відповідача фотокопії документів відповідають змісту ухвалених у справі судових рішень, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Суд після їх дослідження та співставлення зі змістом судових рішень не має сумнівів у тому, що подані сторонами копії документів були наявні у цивільній справі №320/2988/19 , а тому ці документи підлягають відновленню.

Також суд враховує, що, незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 2-879/10 (провадження № 61-6618св18).

А тому, суд вважає необхідним встановити зміст судових рішень першої інстанції, якими закінчено провадження у справі, навівши у резолютивній частині даної ухвали їх повний текст, наявний у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про достатність матеріалів для часткового відновлення втраченого судового провадження, а саме судових рішень, постановлених під час розгляду зазначеної цивільної справи,а також в частині поданих стороною копій документів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81, 258-260, 493, 494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі №320/2988/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, а саме:

- подані представником заявника фотокопії матеріалів цивільної справи, а саме: копія договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17.09.2007 (т.1 а.с.28-36), копія договору поруки №0/П від 17.09.2007 (т.1 а.с.37-38), копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 (т.1 а.с.39-40), копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 (т.1 а.с.41-42);

- ухвала від 17.04.2019 про залишення позовної заяви без руху (т.1 а.с.76);

- ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.05.2019 про відкриття провадження у справі (т.1 а.с.77-78);

- ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.07.2019 про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.79);

- судові рішення у справі, якими завершено розгляд справи, копії яких містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме:

- заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2019 року такого змісту:

«Справа № 320/2988/19

2/320/2124/19

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря - Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 17.09.2007 року у розмірі 87 945 грн. 09 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., зазначаючи, що між відповідачем ОСОБА_1 як позичальником та АКІБ «УкрСиббанк» 17.09.2007 року було укладено кредитний договір за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 55 423 грн. 00 коп. зі сплатою 15,00% річних. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Також з метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 0/П від 17.09.2007 року. 22.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк»; відступило ТОВ «Вкердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №0. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів. Позивач вказує, що з порушенням відповідачами зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 27.03.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 173 726 грн. 57 коп., яка складається з: 43 334 грн. 62 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 125 856 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; заборгованість за зарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 4 535 грн. 73 коп. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору від 17.09.2007 року у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних, що складає 87 945 грн. 09 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду вони не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за їх відсутності чи заперечень проти позовних вимог від них не надходило. Тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 як позичальником та АКІБ «УкрСиббанк» 17.09.2007 року було укладено кредитний договір за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 55 423 грн. 00 коп. зі сплатою 15,00 % річних.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 0/П від 17.09.2007 року.

22.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вкердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №0/П.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Дельта Банк» втратив такі права.

Позивач вказує, що з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 27.03.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 173 726 грн. 57 коп., яка складається з: 43 334 грн. 62 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 125 856 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; заборгованість за зарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 4 535 грн. 73 коп.

З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору від 17.09.2007 року у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних, а саме: 3% річних 15650,00 грн, втрат від інфляції 72295,09 грн., що у загальному складає 87 945 грн. 09 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 уклавши Договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов`язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором, а тому стягненню з відповідачів у солідарному порядку підлягає вищезазначена сума заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач ОСОБА_1 не повернув надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, а відповідачі не надали суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростували подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідачі не надали, що вказує на обґрунтованість позову. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачена сума судового збору у рівних частинах з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 279, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 553, 554, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1054 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) заборгованість за кредитним договором № 0 від 17.09.2007 року, у розмірі 87 945 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 09 копійок, яка складається з нарахованих 3% річних 15650,00 грн, втрат від інфляції 72295,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) у рівних частинах судовий збір у розмірі 1921, 00 грн, а саме по 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок судового збору з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.В. Юрлагіна»

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ю.В.Ковальова