ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/866/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря - Панькевич Т.І.

та сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вербицького Р.А., представника третьої особи Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Новікова Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14922/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вербицький Роман Анатолійович, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року, постановлену суддею Стельмащуком П.Я., за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Вербицького Романа Анатолійовича до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А., звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, у якій просить: визнати незаконними дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Звізденко К.О. по внесенню відомостей до Державного земельного кадастру, в частині зміни цільового призначення земельної ділянки кад. номер :02:001:3165 в межах категорії земель «Землі сільськогосподарського призначення», з цільового призначення (код КВЦП 01.05) «для індивідуального садівництва» на (код КВЗП 01.03) «для ведення особистого селянського господарства»; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести до Державного земельного кадастру запис про поновлення в Поземельній книзі змінених державним кадастровим реєстратором Звізденко К.О. відомостей про цільове призначення земельної ділянки кад. Номер :02:001:3165, встановивши запис про цільове призначення (код КВЦП 01.05) «для індивідуального садівництва».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року у відкритті провадження за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Вербицького Романа Анатолійовича до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника посилається на те, що спір про визнання незаконними (протиправними) дій державного кадастрового реєстратора по внесенню відомостей до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, яка зареєстрована за третьою особою, є способом захисту права позивача на спірну земельну ділянку, від його порушення іншою особою, яка змінила цільове призначення земельної ділянки, а тому належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Також заявник зазначив, що судом допущено порушення порядку автоматизованого розподілу судової справи.

27 червня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, до його пред`явлення. 27 червня 2024 здійснено автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову, шляхом формування Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю Дзюбича В.Л., а справі за заявою про забезпечення позову присвоєно № 607/14143/24. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року у справі № 607/14143/24 заяву про забезпечення позову задоволено.

За обставинами справи, 08 липня 2024 року адвокатом Вербицьким Р.А., в інтересах позивачки ОСОБА_1 , пред`явлено позов до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. 08 липня 2024 року заступником керівника апарату суду для визначення складу суду сформовано Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями, яким визначено головуючого суддю у справ Стельмащука П.Я., та присвоєно справі № 607/14922/24. Із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2024 року у справі № 607/14922/24, у розподілі справи, крім інших, приймав участь суддя Дзюбич В.Л.

Рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідно до пункту 2.3.44 (розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді) пункту 2.3 (розподіл судових справ між суддями) Положення (у редакції рішення Ради суддів України № 25 від 02.04.2015, чинній на час здійснення розподілу вказаних вище заяви про забезпечення позову та позовної заяви), раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також заяви про забезпечення позову, доказів.

При цьому, слід врахувати, що раніше визначеному в судовій справі судді передаються заяви про забезпечення позову, а за ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана як після подання позову, так і до подання позовної заяви, тому логічним і послідовним є висновок про те, що в разі, коли заяву про забезпечення позову подано до подання заяви та визначено суддю (суддю-доповідача) для розгляду цієї конкретної справи, то відповідна позовна заява, яка подається в порядку, визначеному ч. 4 ст. 152 ЦПК України, також повинна бути передана раніше визначеному в цій судовій справі судді без застосування автоматизованого розподілу, тобто, тому судді, який був раніше визначений для розгляду конкретної справи у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Недотримання такого порядку визначення судді для розгляду конкретної справи може мати негативні процесуальні наслідки. Таким чином, постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі здійснено неповноважним складом суду, адже даний суд не може вважатися судом встановленим законом.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вербицького Р.А. до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник третьої особи Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Новіков Р.А. у судовому засіданні апеляційну скаргу визнав.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена судова повістка до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А. звернувся у суд із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району вчиняти реєстраційні дії щодо земельної з кадастровим номером :02:001:3165 площею 0,0359 га до набрання законної сили рішенням суду в даній справі; заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:3165 площею 0,0359 га до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

27 червня 2024 здійснено автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову, шляхом формування Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю Дзюбича В.Л., а справі за заявою про забезпечення позову присвоєно № 607/14143/24.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року у справі № 607/14143/24 заяву про забезпечення позову задоволено.

08 липня 2024 року адвокатом Вербицьким Р.А., в інтересах позивачки ОСОБА_1 , пред`явлено позов до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

08 липня 2024 року заступником керівника апарату суду для визначення складу суду сформовано Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями, яким визначено головуючого суддю у справ Стельмащука П.Я. та присвоєно справі № 607/14922/24.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року у відкритті провадження за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Вербицького Романа Анатолійовича до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до частин першої та одинадцятої статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

За змістом абзацу 3 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду (надалі Положення), затвердженого рішення Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів).

Відповідно до пунктів 2.3.1., 2.3.2. зазначеного Положення розподіл судових справ здійснюється в суді у день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, відповідно до Положення розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді є одним із способів визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз положень статей 14 і 33 ЦПК України, з урахуванням пункту 15.4. Перехідних положень ЦПК України, а також зазначених вище пунктів Положення про автоматизовану систему документообігу суду в частині порядку визначення судді для розгляду конкретної справи дає підстави для таких висновків:

- автоматизованою системою визначається суддя для розгляду конкретної справи, а не окремої заяви, клопотання, скарги та інших документів, крім випадків, коли розгляд таких документів в іншому (окремо від основної справи) провадженні встановлено процесуальним законом;

- після визначення автоматизованою системою судді для розгляду конкретної справи всі заяви, клопотання, скарги та інші документи, що надходять у цій справі, передаються цьому судді без застосування автоматизованого розподілу, оскільки предметом автоматизованого розподілу є саме конкретна справа, а не заява чи скарга у справі, крім випадків, встановлених процесуальним законом, наприклад, частиною 1 статті 427 ЦГПК України;

- Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, для визначення судді (судді-доповідача) застосовується в частині, що не суперечить приписам статті 33 ЦПК України з огляду на вимоги пункту 15.4. Перехідних положень ЦПК України, а тому перелік випадків передачі заяв (позовних заяв), клопотань, скарг та інших документів, що передаються у конкретній справі, раніше визначеному судді без застосування авторозподілу справи не є вичерпним.

Недотримання порядку визначення судді для розгляду конкретної справи може мати негативні процесуальні наслідки.

Передача судової справи раніше визначеному у судовій справі судді застосовується для авторозподілу справи, заяв, клопотань, скарг та інших документів, поданих після визначення автоматизованою системою судді (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи, та обумовлена процесуальною пов`язаністю розгляду таких документів в одній конкретній справі.

Відповідно до підпункту 2.3.44 Положення, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також заяви про забезпечення позову, доказів.

Оскільки раніше визначеному в судовій справі судді передаються заяви про забезпечення позову, а за частиною першою статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана як після подання позову, так і до подання позовної заяви, тому логічним і послідовним є висновок про те, що в разі, коли заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви та визначено суддю (суддю-доповідача) для розгляду цієї конкретної справи, то відповідна позовна заява, яка подається в порядку, визначеному частиною четвертою статті 152 ЦПК України, також повинна бути передана раніше визначеному в цій судовій справі судді без застосування автоматизованого розподілу, тобто тому судді, який був раніше визначений для розгляду конкретної справи у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 14, 33, пункту 15.4. Перехідних положень ЦПК України, підпункту 2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, викладені у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22, від 09.08.2023 у справі № 910/268/23, від 02.05.2024 у справі № 910/15937/23.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.06.2024 представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Р.А. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (до подання позовної заяви), яку згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі № 607/14143/24 передано на розгляд судді Дзюбичу В.Л.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 28.06.2024 (суддя Дзюбич В.Л.), зокрема, заяву представника позивача про забезпечення позову до його пред`явлення задоволено та вжито заходи забезпечення позову.

Надалі в строк, визначений частиною четвертою статті 152 ЦПК України, позивач подав до Тернопільського міськрайонного суду позовну заяву.

Водночас відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, якій присвоєно № 607/14922/24, між суддями від 08.07.2024 справу передано судді Стельмащуку П.Я. При цьому, згідно з протоколом суддя Дзюбич В.Л. був включений до переліку суддів, серед яких здійснювався вибір судді для розгляду цієї справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовна заява у цій справі безпідставно не була передана судді, який був раніше визначений для розгляду цієї конкретної справи у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Також варто зауважити, що окремий розгляд позову та заяви про забезпечення позову у різних справах унеможливлює реалізацію приписів частин дев`ятої і тринадцятої статті 158 ЦПК України щодо скасування заходів забезпечення позову судом, який розглядає позовну заяву по суті (аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені приписи чинного законодавства та встановлені у даній справі обставини щодо руху матеріалів цієї позовної заяви та подання позивачем заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена ухвала Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у складі судді Стельмащука П.Я. не може бути визнана законною, адже в даному випадку суд діяв не як суд, встановлений законом.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04, № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» Суд констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування зазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й щодо національних судів.

Відтак, недотримання судовою юрисдикцією норм процесуального закону є неприпустимим при ухваленні відповідного рішення та є порушенням одного із основних принципів цивільного судочинства верховенства права, а також принципу юридичної визначеності.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вербицький Роман Анатолійович, задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 жовтня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома

Судді