233 № 233/722/21
УХВАЛА

25.09.2024

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Цибуля Ірина Йосифівна про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

19 квітня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 233/722/21 за позовом ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Матросова Є.О., до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/722/21 від 19 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено - розірвано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Макіївка Донецької області, громадянином України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Барвінкове Харківської області, громадянкою України, зареєстрований 21 серпня 2014 року Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1830.

10 травня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 , від імені та інтересах якої діє адвокат Цибуля І.Й., в якій вона просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення від 19 квітня 2024 року у справі № 233/722/21; скасувати вказане рішення суду та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, посилаючись на наступні обставини:

-про ухвалене Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області заочне рішення від 19 квітня 2021 року у цивільній справі № 233/722/21 відповідачка дізналась 16 квітня 2024 року від чоловіка (позивача по справі) під час конфлікту;

-ані повісток, ані копії заочного рішення від 19 квітня 2021 року вона не отримувала; з місця проживання та реєстрації в м.Макіївка Донецької області виїхала в 2012 році, а 01 грудня 2014 року разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у шлюбі і будучи однією сім`єю, виїхали до США, де проживають разом по сьогоднішній день включно;

-станом на дату розгляду вказаної справи та день винесення заочного рішення, яке підлягає перегляду, ОСОБА_5 , починаючи з 01 грудня 2014 року і до сьогоднішнього дня разом із ОСОБА_3 та двома спільними дітьми ОСОБА_6 , 2014 року народження та ОСОБА_7 , 2019 року народження (народився в США та якому на день ухвалення рішення виповнилось 1 рік 10 місяців), проживав однією сім`єю за однією адресою в США (штат АДРЕСА_1 ), отже позивач не міг не знати фактичної адреси відповідачки;

-станом на день розгляду справи судом і ухвалення заочного рішення відповідачка не мала наміру розривати шлюб із позивачем, оскільки вони разом із спільними дітьми проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, відпочивали разом і відповідно вона не була обізнана про розірвання чоловіком шлюбу у судовому порядку.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Цибуля І.Й. в судовому засіданні підтримала заяву про скасування заочного рішення у цивільній справі № 233/722/21, посилаючись на викладені в ній обставини. Зазначила, що докази на підтвердження того, шо ОСОБА_3 дізналась про ухвалення судом рішення у цивільній справі № 233/722/21 про розірвання шлюбу 16 квітня 2024 року надати неможливо, оскільки про цей факт відповідачці стало відомо зі слів чоловіка ОСОБА_5 , який надіслав їй на мобільний телефон скріншот тексту судового рішення від 19 квітня 2021 року. За отриманням копії рішення до суду не зверталась. Пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 01 грудня 2014 року разом із двома спільними дітьми (при цьому молодша дитина ОСОБА_8 народився в США) мешкають за однією адресою, ведуть спільне господарство, спільно отримали кредит, який виплачують. В березні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до Окружного суду дев`ятнадцятого судового округу, округ Лейк штату Іллінойс із клопотанням про розірвання шлюбу із ОСОБА_5 , проте, на її думку, ОСОБА_3 не проти примирення з чоловіком.

Представник позивача адвокат Морозова Є.О. заперечувала проти задоволення заяви про скасування заочного рішення у цивільній справі № 233/722/21 від 19 квітня 2021 року у зв`язку з її безпідставністю та дотриманням судом вимог ЦПК України під час розгляду справи та ухвалення судового рішення. Пояснила, що ані станом на 2021 рік, ані станом на теперішній час сторони по справі разом не проживають, оскільки відносини між ними погіршувались, що призвело до їх остаточного припинення ще в 2021 році. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спілкуються виключно через адвокатів. Вона особисто в телефонній розмові із ОСОБА_3 в травні 2021 року повідомила останню про ухвалене судом рішення про розірвання шлюбу та надіслала їй скановану копію рішення на застосунок Ватсап. Ініціюючи питання про скасування заочного рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_3 має на меті продовжити своє тимчасове перебування в США, маючи статус такої, що перебуває у шлюбі. Станом на теперішній час у відповідачки змінились життєві плани та обставини, зважаючи на що вона звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду із штучною заявою про перегляд заочного рішення, доводи якої не підтверджені належними доказами. ОСОБА_5 ані в 2021 році, ані станом на зараз не мав і не має наміру підтримувати подружні стосунки із ОСОБА_3 , оскільки відносини між ними припинені і протягом багатьох років вони разом не мешкають. Під час підготовки позовної заяви оперувала тими даними та документами, які надав позивач тому і не зазначила другу спільну дитину ОСОБА_9 , батьком якого згідно свідоцтва про народження записаний позивач по справі; при цьому цей факт не впливає на наявність підстав для розірвання шлюбу. Звернення ОСОБА_10 в березні 2024 року до Окружного суду дев`ятнадцятого судового округу, округ Лейк штату Іллінойс із клопотанням про розірвання шлюбу із ОСОБА_5 беззаперечно свідчить про відсутність у неї наміру збереження сім`ї.

З*ясувавши позицію учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

21 серпня 2014 року Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що 21 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 1830 (а.с.46).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.94 на звороті).

Відповідно до заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/722/21 від 19 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено - розірвано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Макіївка Донецької області, громадянином України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Барвінкове Харківської області, громадянкою України, зареєстрований 21 серпня 2014 року Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1830 (а.с.54-55).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на запит Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ЕП-1701/21-вих від 25 лютого 2021 року ГУ ДМС України в Донецькій області листом від 26 лютого 2021 року повідомив про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою/ знятою з реєстрації не значиться (а.с.22).

Листом від 03 березня 2021 року № 11-15/0956/0/3-21 Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на запит суду повідомив про те, що ОСОБА_3 (відома адреса проживання АДРЕСА_2 ) станом на 01.03.2021 року у базах «Облік ВПО» не значиться (а.с.18).

Крім того, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення судом будо зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З відповіді № 806199 від 25 вересня 2024 року вбачається, що відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 відсутні.

Згідно ч.ч.9,10 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позов було подано за останнім відомим місцем проживання відповідачки - АДРЕСА_2 .

Частиною 11 ст. 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

19 квітня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було постановлено ухвалу про розгляд цивільної справи № 233/722/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу у заочному порядку (а.с.52).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 233/722/21, відповідачка ОСОБА_3 викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України згідно з вимогами ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.44), що свідчить про виконання судом покладеного на нього обов`язку щодо належного повідомлення відповідачки ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов - необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали б на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Неявка відповідача в судові засідання з поважних причин сама по собі відповідно до ст.288 ЦПК України не є безумовною підставою для скасування заочного рішення суду, якщо відповідач не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647/98).

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку із цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Отже, добровільність шлюбу це одна з його основних засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Під час розгляду цивільної справи № 233/722/21 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було встановлено, що подружні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 припинені; примирення і збереження сім`ї є неможливим; позивач скористався правом на розірвання шлюбу та звернувся до суду з відповідним позовом, наполягав на розірванні шлюбу, в позовній заяві зазначив, що сенс підтримувати сімейні стосунки відсутній, посилаючись на те, що це суперечить його інтересам.

Станом на момент розгляду заяви про перегляд заочного рішення від 19 квітня 2021 року у цивільній справі № 233/722/21 позиція позивача ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень його представника в судовому засіданні, не змінилась.

Відповідачкою та її представником адвокатом Цибуля І.Й. не було надано об`єктивних доказів, які б свідчили про намір та можливість збереження сім`ї.

Натомість, до матеріалів справи долучено копію клопотання ОСОБА_10 від 01 березня 2024 року (а.с.154 на звороті-159 на звороті) до Окружного суду дев`ятнадцятого судового округу, округ Лейк штату Іллінойс про розірвання шлюбу із ОСОБА_5 , в п.6 якого ОСОБА_3 зазначила, що між сторонами виникли непримиренні розбіжності, які призвели до безповоротного розпаду шлюбу, спроби примирення в минулому були безуспішними, а майбутні спроби примирення були б нездійсненними і не відповідали б інтересам сім`ї.

На переконання суду, висловлена в зазначеному клопотанні позиція ОСОБА_3 свідчить про відсутність у неї наміру відновлення сімейних стосунків із ОСОБА_5 та збереження сім`ї.

Суд зауважує, що ані доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 дізналась про ухвалення судом рішення від 19 квітня 2021 року у цивільній справі № 233/722/21 саме 16 квітня 2024 року, ані доказів того, що сторони по справі з 01 грудня 2014 року до теперішнього часу мешкають в США (зареєстровані або фактично проживають) за однією адресою, відповідачкою та її представником не надано.

Представником ОСОБА_3 адвокатом Цибуля І.Й. долучено до матеріалів справи Інструкцію щодо закриття (а.с.96-97), в якій зазначено позичальника ОСОБА_5 (власність ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чоловік та дружина), сума кредиту - 223900 доларів США, дата першого платежу - 01.01.2022 року. Як пояснила в судовому засіданні адвокат Цибуля І.Й., цей документ - складова кредитного (іпотечного) договору, повний текст якого вона надати не може.

З`ясувавши дійсні підстави та обставини подання відповідачкою ОСОБА_3 заяви про перегляд заочного рішення, заслухавши пояснення її представника в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що між сторонами ймовірно існує спір з приводу майнових відносин.

Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідачка не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин, не подала з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те що скасування рішення про розірвання шлюбу і відновлення реєстрації шлюбу без наміру відновлення сімейних відносин та збереження сім`ї не грунтується на нормах Сімейного кодексу України, а сторони фактично не мають наміру відновлювати подружні стосунки та беручи до уваги, що відповідачкою не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ч.3 ст. 287 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Цибуля Ірина Йосифівна, про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року у цивільній справі № 233/722/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 27 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя