Справа №442/5754/24
Провадження №2/442/1425/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що йому та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідачі не беруть участі в утриманні житла не проводять поточний ремонт, не сплачують комунальні послуги, не зважаючи на те, що повинні це робити разом у рівних частках. Він неодноразово звертався до них з проханням укласти договір про визначення часток у праві власності на вказану квартиру, щоб таким чином визначити розмір їх участі у витратах на квартплату, здійснення поточного ремонту тощо, але відповідачі не вважають за необхідне укладати такий договір, його прохання ігнорують.

Відсутність належним чином оформленої домовленості між співвласниками про визначення частки у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості вільно розпорядитися своєю часткою. Відповідачі не погоджуються на добровільний поділ часток, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився. Надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність та про визнання позову.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Їхнє право власності на квартиру виникло на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради від 31 серпня 2000 року, а також на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої 07.08.2020 відділом ДАБК виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Як вказує позивач, він позбавлений можливості реалізувати своє право, як власника на вільне розпорядження належним йому майном, оскільки, відповідачі не беруть участі в утриманні житла не проводять поточний ремонт, не сплачують комунальні послуги, не зважаючи на те, що повинні це робити разом у рівних частках.

Згідно ч.1,2,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як зазначено у п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/4 кожному відповідно.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Суддя Медведик Л.О.