Номер провадження 2/754/407/24
Справа №754/9754/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В:

19.07.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обгрунтування вказаного позову зазначив про те, що 17.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1623 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору з відповідачкою про місце проживання дитини відсутній за обопільною домовленістю. Дитина проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони не живуть однією сім`єю вже з липня 2020 року, з моменту коли позивач пішов від відповідача, не підтримують шлюбно сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Відновлювати шлюбно-сімейні відносини не збирається, адже втратив довіру до відповідача. Шлюб існує лише формально та зберігати його вже неможливо та немає ніякого бажання зі сторони позивача. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам їх сина. Тому вважає за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. Спільна дитина ОСОБА_3 , 2011 року народження навчається у школі № 28 в м. Києві та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час позивач в повному обсязі приймає участь у житті, навчанні та становленні дитини, повністю забезпечує всім необхідним та приділяє увагу. Проте, як відповідач ніяких стосунків із дитиною не підтримує, не приймає ніякої участі в її житті та навчанні, та не цікавиться взагалі з моменту, як сторони розійшлись і дитина залишилась жити з позивачем. Матеріально відповідач не допомагає.

Ухвалою судді від 24.07.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою судді від 23.08.2023 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у розгляд справи за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи - Службу у справах дітей та сімї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в поновному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, повідомлялись належним чином, причин не явки суду не повідомили, в той же час на адресу суду надіслали висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини від 15.03.2024 № 102-1254 в якому вказано, що мати дитини надала пояснення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до яких, вона не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, ОСОБА_1 . Батько дитини, ОСОБА_1 , підтримав свої позовні вимоги та просив надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ним. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації свої пояснення, в яких зазначив що проживає з батьком, ОСОБА_1 , який піклується та забезпечує його всім необхідним, приділяє увагу. З матір`ю за останні чотири роки бачився один раз, інколи спілкувався по телефону. Проживати з матір`ю, ОСОБА_2 дитина не хоче, оскільки вона не приділяє йому належної уваги та не піклується про нього. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, керуючись ст. 161 Сімейного кодексу України, враховуючи думку дитини, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (позивачем).

Вислухавши пояснення сторін, ослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши думку малолітнього щодо його бажання проживати з батьком, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

17.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1623 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору з відповідачкою про місце проживання дитини відсутній за обопільною домовленістю. Дитина проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відновлювати шлюбно-сімейні відносини не мають наміру. Шлюб існує лише формально. Спільна дитина ОСОБА_3 , 2011 року народження навчається у школі № 28 в м. Києві та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час позивач в повному обсязі приймає участь у житті, навчанні та становленні дитини, повністю забезпечує всім необхідним та приділяє увагу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню.

Як наголошує ч.1 ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

За правилами ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як регламентовано ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті наголошує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що позивач проживає разом зі своїм сином за адресою : АДРЕСА_1 .

Позивач має постійну роботу з 18.10.2021 р. по теперішній час працює на Підприємстві об`єднання громадян "Київське учбово-виробниче підприємство № 4 Українського товариства сліпих", що підтверджується довідкою № 12 від. 11.07.2023 р.

Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) власним висновком № 102-1254 від 15.03.2024 року підтвердили місце проживання дитини за місцем проживання батька та вважають за доцільне визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

В судовому засіданні зясовано думку дитини, який просив визначити його місце проживання разом з батьком з яким він постійно проживає з моменту розлучення батьків.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 3, 112, 113,160-161, 163 Сімейного кодексу України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.12.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Десняянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1623 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_3 )

Третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (, місцезнаходження: 02225, м. Київ, проспект Червоної Калини, 29)

Повний текст рішення складено 30.05.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран