Справа № 302/1410/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2024 селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
з участю секретаря судового засідання Сита Л.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, спадкоємець), в інтересах якого діє адвокат Гренджа В.Ю., звернувся до суду з цим позовом в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , спадкодавиця), після смерті якої позивач випадково довідався 01.08.2024 року про наявність заповітного розпорядження ОСОБА_3 , через дочку померлої ОСОБА_2 , відповідно до якого спадкодавця заповіла належну їй земельну ділянку загальною площею - 1,43 умовних кадастрових гектарів, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0096286 виданого Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області від 13.06.1997 року на підставі рішення № 292 від 11.06.1997 року Міжгірської РДА, Сертифікат зареєстровано від 25.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 220 на користь ОСОБА_1 .. Позивач, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом спадщину зазначену у заповіті померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений законом шестимісячний строк не прийняв, оскільки не знав про смерть ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 не було відомо про заповітне розпорядження ОСОБА_3 на його користь. У зв`язку з викладеним, просив визначити йому тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою від 24 вересня 2024 року провадження в справі було відкрито, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.
Позивач та його представниця в судове засідання не з`явились.
Представниця позивача адвокатка Гренджа В.Ю. подала суду заяву від 18 жовтня 2024 року, якою просила розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області явку представника в судове засідання не забезпечила, подала суду заяву від 17 жовтня 2024 року якою просила розглянути справу без участі представника відповідача. З поданих заяв слідує визнання позову Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву від 27.09.2024 року про розгляд справи у її відсутності, та позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, та просить такі задовольнити.
Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки відповідачі визнали позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів третіх осіб, з врахуванням характеру спірних правовідносин і обставин справи, відповідно до наведених норм процесуального закону суд доходить висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 (а.с. 7).
На випадок смерті ОСОБА_3 10.09.2015 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядилася: належну їй земельну ділянку загальною площею - 1,43 умовних кадастрових гектарів, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0096286 виданого Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області від 13.06.1997 року на підставі рішення № 292 від 11.06.1997 року Міжгірської РДА, Сертифікат зареєстровано від 25.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 220, після її смерті передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний заповіт складено зі слів ОСОБА_3 10.09.2015 року та посвідчено ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 893. Заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № витягу: 76349417 (а.с.12-13).
Відповідно до довідки № 137, виданої 31 січня 2024 року Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області (а.с.14) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована і була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , разом з нею на час смерті ніхто не проживав та не був зареєстрованим.
Відповідно до довідки № 138, виданої 31 січня 2024 року Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області (а.с.15) житловий будинок в АДРЕСА_2 , який у зв`язку із зміною нумкерації було перенумеровано на новий номер АДРЕСА_1 .
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.06.2024 року, справа № 302/559/24, відповідачці по справі - ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , в селі Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, строком в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду набрало законної сили 12.07.2024 року

За загальним правилом положень про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки йому не було відомо про смерть ОСОБА_3 до 01.08.2024 року, так як ОСОБА_3 не є його близькою родичкою. Відтак суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини внаслідок необізнаності про існування заповіту в постанові від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18).

Також суд враховує при вирішенні цієї справи висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 23 листопада 2020 року в справі № 315/714/19 (провадження № 61-2162св20), відповідно до якого раптове захворювання спадкоємця перед спливом строк на прийняття спадщини може уважатись поважною причиною пропуску строку та бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд не встановив обставин, які б свідчили, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за ОСОБА_3 порушує права чи законні інтереси третіх осіб, оскільки відповідачкою ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за майном померлої ОСОБА_3 , подано заяву про визнання позову.

Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних вище норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ), додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 21.10.2024 року.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик