Справа № 466/4305/23 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/1549/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Провадження № 22-ц/811/2255/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Кулі В.С. представника позивача ОСОБА_1 ;

відповідача ФОП ОСОБА_2

та його представника адвоката Майка М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 травня 2024 року та апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (ФОП) ОСОБА_2 , у якомупросив суд ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі-продажу за №1411 від 15.12.2021 року, укладений між позивачем та відповідачем щодо алюмінієвих конструкцій «зимовий сад», стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім 255 990 грн. 00 коп., що еквівалентно 7 000 доларів США, на виконання договору купівлі-продажу № 1411 від 15.12.2021 року, а також 25 000 грн. моральної шкоди; зобов`язати відповідача прийняти алюмінієві конструкції «зимовий сад», продані відповідно до договору купівлі-продажу №1411 від 15.12.2021 року, а також стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 15.12.2021 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 1411 алюмінієвих конструкцій «зимовий сад» (в подальшому «Договір») для установлення в будинку позивача. Згідно Договору ціна товару складала 8000 Євро і згідно додатку 2 до цього Договору, а саме - графіку проплат, 15.12.2021 року відповідач отримав від позивача 2 000 доларів завдатку, а 05.01.2022 року - аванс у розмір 5000 доларів. Між сторонами було узгоджено розмірні характеристики матеріалів та основні умови, щоб верх конструкції щільно прилягав до крівлі будинку замовника та був фактично його продовженням, а також, щоб кут нахилу даху будинку співпадав з кутом нахилу даху алюмінієвих конструкцій «зимовий сад». Однак, після початку монтажу виявилось що виготовлена відповідачем конструкція за розмірами не дістає до даху будинку, і виготовлена не так, як бажав позивач. При з`ясуванні даних обставин із відповідачем, виявилось, що помилились замірники по розрахунках і по технологічності виробу. При цьому, відповідач просив прийняти роботу, така як уже є, натомість позивач отримає знижку на товар, однак на вказану пропозицію ОСОБА_1 не погодився.

Згодом позивач отримав від відповідача лист, в якому йшлося про те, що виконати якісно роботу не вдалось можливим, оскільки ОСОБА_1 нібито не підготував зі своєї сторони дах. Тобто, вину за неможливість встановити конструкцію відповідач фактично поклав на позивача.

Також зазначалося, що алюмінієві світлопрозорі конструкції (зимовий сад) також не відповідають і будівельному паспорту від 06.06.2019 року, виданому відділом містобудування та архітектури Жовківської РДА за реєстраційним № НОМЕР_1 .

10.01.2023 року представником позивача було направлено досудову претензію відповідачу із проханням відмови від договору і повернення сплаченої за товар грошової суми покупцю, а товару продавцю, або заміни товару на належний, однак ця претензія відповідачем була проігнорованою (том 1, а.с. 1-6).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 07 травня 2024 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу за № 1411 від 15.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємем ОСОБА_2 щодо алюмінієвих конструкцій «зимовий сад».

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачені 255 990 грн. 00 коп., що еквівалентно 7 000 доларів США, на виконання договору купівлі-продажу №1411 від 15.12.2021 року.

Зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 прийняти від ОСОБА_1 алюмінієві конструкції «зимовий сад», продані відповідно до договору купівлі-продажу №1411 від 15.12.2021 року.

У задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 11 472 грн.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (том 1, а.с. 216-219).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року частково задоволено заяву представника позивача та стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. судових витрат на оплату правової допомоги (том 1, а.с. 241-242).

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 травня 2024 року оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Твердження позивача про нібито порушення відповідачем ключових вимог щодо якості товару вважає «безпідставними та абсолютно надуманими», оскільки сторони Договору уклали Акт № 001 прийому-передачі матеріальних цінностей (виготовлених конструкцій), відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 виконав роботи у повному обсязі і жодна із сторін не має претензій до протилежної сторони.

Стверджує, що «Договором не визначено вимог щодо якості товару» та звертає увагу на те, що «у договорі купівлі-продажу відсутні будь-які умови щодо естетичності, гармонійності та краси конструкції», а також на те, що «дані поняття є виключно суб`єктивними та абстрактними, оскільки у кожного своє бачення естетичності, гармонійності та краси, тому дані умови не включені у договір».

Вважає, що «в основу висновку експерта від 22.01.2024 року …покладено недостовірні дані, оскільки Позивач відмовився від послуг монтування конструкції працівниками Відповідача, то не можливо встановити чи для проведення експертного дослідження надано саме ті конструктивні елементи, які було передано ФОП ОСОБА_2 …» (том 2, а.с. 3-8).

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року оскаржив представник позивача, який просить його скасувати та ухвалити нове, яким стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Вважає, заявлена до стягнення сумарна вартість наданих послуг у розмірі 42 000 грн. «відповідає критеріям співмірності» (том 2, а.с. 49-53).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів та їхніх представників на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що обидві апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається її сторонами те, що 15.12.2021 року між сторонами даного спору було укладено Договір купівлі-продажу №1411, згідно якого продавець (відповідач) зобов`язувався передати у власність покупця (позивача) алюмінієві конструкції (товар), «найменування, характеристики та ціна якого вказані у специфікації, рахунку та видатковій накладній, що є невід`ємними частинами цього Договору» (том 1, а.с. 9-11), з яких мала би бути змонтована конструкція «зимового саду».

Як вбачається з вищезгаданого Договору, його проект готував ФОП ОСОБА_2 («Продавець»), оскільки саме його реквізити у цьому Договорі є надрукованими, а всі реквізити «Покупця» ( ОСОБА_1 ) вписаними «від руки» (том 1, а.с. 9-11).

Що ж до «специфікації елементів» та «графіку проплат», які є невід`ємними частинами цього Договору» (його Додатками № 1 та № 2), то вони містять лише підпис «Виконавця» ( ОСОБА_2 ), а підпису «Замовника» взагалі не містять (том 1, а.с. 12-15).

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, автором специфікацій (якими передбачені відповідні розміри алюмінієвих конструкцій, які є предметом Договору) є відповідач ФОП ОСОБА_2 .

На переконання колегії суддів, безспірним є те, що розрахунок конструкції «зимового саду» вимагає спеціальних знань і позивач, як «Замовник» цієї конструкції, вправі був мати сподівання, що «Виконавець» цього замовлення, який складав специфікацію елементів цієї конструкції (зазначаючи розміри цих елементів), має відповідні знання та кваліфікацію для виконання цього замовлення.

За змістом статті 103 ЦПК України, у випадку, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, то суд призначає у справі експертизу.

Позивачем Клопотання до суду про призначення будівельно-технічної судової експертизи було долучено до поданої ним позовної заяви з переліком питань, які позивач просив поставити перед експертами (том 1, а.с. 87-90).

Відзив відповідача на позовну заяву не містить жодних заперечень проти призначення судом вищезгаданої експертизи (том 1, а.с. 99-101) і 21 липня 2023 року суд своєю ухвалою вищезгадане клопотання позивача задовольнив та призначив по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (том 1, а.с. 147).

Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.01.2024 року за №СЕ-19/114/-23/17037/БТ, проведеної на виконання вищезгаданої ухвали Шевченківського районного суду м. Львова 21 липня 2023 року, кут нахилу даху (верхньої частини) алюмінієвих конструкцій «зимовий сад», придбаних, виготовлених та змонтованих за договором купівлі-продажу №1411 від 15.12.2021 року, не відповідає (не співпадає) з кутом нахилу даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Технічні характеристики та кут нахилу даху (верхньої частини) алюмінієвих конструкцій «зимовий сад», придбаних, виготовлених та змонтованих за договором купівлі-продажу №1411 від 15.12.2021 року, не відповідають вимогам будівельного паспорту від 06.06.2019 року виданого начальником відділу містобудування та архітектури Жовківської РДА за реєстраційним № НОМЕР_1 щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Принагідно слід зауважити, що на вимогу відповідача (том 1, а.с. 159), огляд, обміри та фотографування об`єкта дослідження 27.12.2023 року проводилися в його присутності, про що і зазначено у вищезгаданому Висновку експерта (том 1, а.с. 172-178).

За вищенаведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявності істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару, а тому доводи апеляційної скарги про те, що «в основу висновку експерта від 22.01.2024 року …покладено недостовірні дані, оскільки Позивач відмовився від послуг монтування конструкції працівниками Відповідача, то не можливо встановити чи для проведення експертного дослідження надано саме ті конструктивні елементи, які було передано ФОП ОСОБА_2 …», до уваги прийматися не можуть.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього відповідача, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

ЦПК України також встановлено, що:

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони (частина 4 статті 137);

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у додатковій постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18.

У матеріалах справи Договір про надання правової допомоги від 29.12.2022 року (посилання на який міститься в ордері ОСОБА_1 на ім`я адвоката Кулі В.С.) взагалі відсутній, а відтак неможливо встановити про наявність у цьому Договорі умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються згаданим адвокатом позивачу.

Лише 13.05.2024 року (тобто вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення) представником позивача було подано до суду (як додаток до Заяви про ухвалення додаткового судового рішення) Додаткову угоду № 1 від 29.12.2022 року довищезгаданого Договору про надання правової допомоги від 29.12.2022 року.

Стороною позивача не надано суду пояснень з приводу того, чому саме Договір про надання правової допомоги від 29.12.2022 року взагалі не було подано до суду, а Додаток до нього від 29.12.2022 року було подано до суду лише після завершення розгляду справи судом першої інстанції.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, на стадії розгляду справи судом першої інстанції відповідач був позбавлений можливості подати до суду аргументоване клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, або навести свої доводи щодо неспівмірності цих витрат (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України).

В той же час, відповідач подав до суду свої письмові Заперечення на Заяву представника позивача про ухвалення судом додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 42 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том 1, а.с. 233-234).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року частково задоволено заяву представника позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача 10 000 грн. судових витрат на оплату правової допомоги (том 1, а.с. 241-242).

Апеляційна скарга відповідача не містить доводів, якими б відповідач оспорював вищезгадане додаткове рішення суду про стягнення з нього на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування чи зміни додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 травня 2024 року- без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 жовтня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.