2-н/465/2057/24 У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
"23" вересня 2024 р. м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О. І., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» боргу на загальну суму 5 404,53 грн. (за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 в сумі 4 831,52 грн., за абонентське обслуговування постачання води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 369,92 грн., за абонентське обслуговування відведення води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 203,09 грн.),-
до Франківського районного суду м. Львова звернувся представник Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» боргу на загальну суму 5 404,53 грн. (за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 в сумі 4 831,52 грн., за абонентське обслуговування постачання води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 369,92 грн., за абонентське обслуговування відведення води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 203,09 грн.) та 302,80 грн. судового збору.
Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.
Так, відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
У п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року зазначається, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови - наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.
Стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг є однією з вимог, за результатами розгляду якої судом може бути видано судовий наказ, якщо з поданої заяви та додатків до неї підтверджується наявність у заявника відповідної матеріально-правової вимоги та її безспірність.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.
Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу, стягувачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 в сумі 4 831,52 грн., за абонентське обслуговування постачання води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 369,92 грн., за абонентське обслуговування відведення води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 203,09 грн.
Натомість відповідно до поданого розрахунку заборгованості, сума боргу за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 становить 4 831,52 грн., що включає і заборгованість, яка стягнута згідно з судовим наказом від 12.01.2023, як зазначено представником заявника у заяві.
Отже, із зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що між заявником і боржниками виникає спір щодо суми боргу.
Разом зі тим, до поданого розрахунку заборгованості, сума боргу за централізоване постачання холодної види та водовідведення станом на 01.08.2022 вже існувала сума боргу у розмірі 4 130,30 грн., яка включає і нарахування за попередні періоди, про які не відображено у даному розрахунку, а відтак суд не може пересвідчиться у правильності наданого розрахунку.
Крім цього, відповідно до вимог ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Тому із вказаними вимогами заявник може звернутися до суду зі позовною заявою в рамках позовного провадження.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
За таких обставин, у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» боргу на загальну суму 5 404,53 грн. (за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 в сумі 4 831,52 грн., за абонентське обслуговування постачання води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 369,92 грн., за абонентське обслуговування відведення води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 203,09 грн.) та 302,80 грн. судового збору слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст. 19, 161, 165, 166, 167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» боргу на загальну суму 5 404,53 грн. (за централізоване постачання холодної види та водовідведення за період з 01.09.2022 - 01.07.2024 в сумі 4 831,52 грн., за абонентське обслуговування постачання води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 369,92 грн., за абонентське обслуговування відведення води за період 01.03.2022 - 01.07.2024 в сумі 203,09 грн.) та 302,80 грн. судового збору.
Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Баран О. І.