Номер провадження: 22-з/813/394/24
Справа № 502/1993/20
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26.11.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кілійського міжрайонного управління водного господарства про зміну формулювання підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні,
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кілійського міжрайонного управління водного господарства, в якому просив:
- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 згідно наказу Кілійського МУВГ № 148-ОС від 09.09.2020 року за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з виходом на пенсію та визнати недійним запис в трудовій книжці про звільнення із займаної посади, відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України;
- зобов`язати Кілійський МУВГ внести зміни до трудової книжки та змінити запис про «звільнення із займаної посади, відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України» на запис про «звільнення з роботи за власним бажанням, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України»;
- стягнути з відповідача невиплачену в день звільнення вихідну допомогу та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2020 року по день винесення судового рішення.
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з Кілійського міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 554,48 гривень, з подальшим утриманням зі вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Кілійського міжрайонного управління водного господарства на користь держави судовий збір у розмірі 268, 40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - змінено.

Стягнуто з Кілійського міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2020 року по 25.09.2020 року у розмірі 5 999 гривень 20 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

11.09.2024 року, через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, мотивуючи її тим, що за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2489,61 грн, 25 червня 2024 року апеляційним судом у справі ухвалено постанову, якою рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - змінено, проте у вказаній постанові не вирішено питання розподілу судових витрат згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Судовим запитом від 19.09.2024 року матеріали вищевказаної справи витребувано з районного суду для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

03.10.2024 року матеріали справи надійшли до Одеського апеляційного суду.

За приписами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд апеляційної скарги здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників процесу.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 26.11.2024 року на 16:00 год учасники справи не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд в установленому порядку не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео-конференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.

22.11.2024 року, через підсистему «Електронний суд», представник Кілійського міжрайонного управління водного господарства подав до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутністю представника відповідача.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, що містить вимоги щодо:

- зміни формулювання підстав звільнення (немайнова вимога);

- стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні (майнова вимога).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року позов було задоволено частково.

ОСОБА_1 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку та просив рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Кілійського міжрайонного управління водного господарства задовольнити в повному обсязі.

За подачу апеляційної скарги до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2489,61 грн, що підтверджується квитанцією № 4 від 29.01.2024 року (а.с.92).

Апеляційним судом здійснено перевірку зарахування вказаних коштів до спеціального фонду державного бюджету України, в ході якої встановлено зарахування даного судового збору на казначейський рахунок, що підтверджується відповідною випискою (а с. 95).

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 23 465,32 грн.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Позовна заява подана у 2020 році.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Отже, приймаючи до уваги вищевказані норми закону, при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 правильно сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2489,61 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - змінено. Стягнуто з Кілійського міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2020 року по 25.09.2020 року у розмірі 5 999 гривень 20 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Між тим, під час вирішення питання щодо розподілу судового збору між сторонами на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд ураховує, що внаслідок перегляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції змінено та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2020 року по 25.09.2020 року у розмірі 5999,20 грн, що складає 25% від сумарного розміру позовних вимог про стягнення вихідної допомоги та затримки розрахунку при звільненні 23 465,32 грн (17 466,12 + 5999,20).

Тому, з урахуванням зазначеного та на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у розмірі 622,40 грн, виходячи з (2489,61 * 25%).

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з Кілійського міжрайонного управління водного господарства() на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 622,40 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова