Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №753/26408/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про стягнення безпідставно отриманих коштів

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (далі ТзОВ «ФК «Прайм Альянс») звернулося до суду з первісним позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2014 року № у сумі 56 568,19 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в межах трирічного строку з 22 березня 2016 року по 22 травня 2019 року в сумі 44 919,92 грн; інфляційні втрати та три проценти річних у відповідності до ст.625 ЦК України за період із 29 січня 2019 року по 08 грудня 2021 року в сумі 11 648,27 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 22 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого останній отримав кошти у розмірі 69 101,81 грн з яких: 65 037 грн надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 22 травня 2014 року №4, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, зі строком повернення до 22 травня 2019 року. Між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 13 червня 2016 року був укладений договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого TзOB «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора. У свою чергу, 29 січня 2019 року між ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» укладений договір факторингу № 9/01/19-2, за умовами якого ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань із повернення кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту утворилася зазначена вище заборгованість.

У березні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Гуменюка О.В. подав зустрічну позову заяву до ТзОВ «ФК «Прайм Альянс». Просив стягнути з ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» на свою користь кошти в сумі 123 390,65 грн, яка складається із: 55 399,35 грн суми основного зобов`язання; 4 266 грн трьох процентів річних, 37 864,07 грн пені та 25 861,23 грн. індексації. Суми за ст.625 ЦК України та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ нараховані за період із 04 вересня 2020 року (дати останнього відрахування) до 30 березня 2023 року (дати звернення до суду з зустрічним позовом).

Зустрічний позов аргументований тим, 22 травня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 69 101,81 грн, із процентною ставкою на рівні 0,01% річних. Після укладення договорів факторингу, 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.С. вчинений виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості у розмірі 96 596,83 грн у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 22 травня 2014 року №. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року в справі №761/12370/20 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 05 грудня 2019 року №60748855 із ОСОБА_1 стягнута сума 55 399,35 грн, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 відповідно до ст.1212 ЦК України.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.101-102 т.1).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2023 року первісний позов ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2014 року № у сумі 56 568,18 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволений частково - стягнуто з ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в загальній сумі 86 748,68 грн. У задоволенні решти зустрічного позову відмовлено. Проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами, та стягнута різниця з ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 у розмірі 30 180,49 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 402,51 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову, ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зустрічного позову скасувати та постановити в цій частині нове про відмову в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що по-перше, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої ст.1212 ЦК України. Між ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» та ОСОБА_1 існують договірні правовідносини, що регулюються нормами ЦК України. За таких обставин, норми ст.1212 ЦК України не стосуються правовідносин, що виникли у цій справі. ОСОБА_1 не надав доказів того, що на момент стягнення грошових коштів за виконавчим написом заборгованості не існувало. Наявність між ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» та ОСОБА_1 зобов`язальних правовідносин виключає можливість, на думку скаржника, повернення коштів в порядку ст.1212 ЦК України. По-друге, висновки, на які послався суд першої інстанції не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки відносини не є подібними. Так, у постановах, на які послався суд першої інстанції, між сторонами не існувало договірних відносин. По-третє, загальна сума утримання з заробітної плати ОСОБА_1 складає суму 55 399,35 грн. Утім, вказана сума грошових коштів не в повному обсязі була отримана ТзОВ «ФК «Прайм Альянс». У рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису на рахунки ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» були перераховані кошти на загальну суму 45 339,67 грн в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 травня 2014 року №. Приватним виконавцем також була стягнута оплата основної винагороди приватного виконавця у розмірі 4 533,97 грн та оплата витрат виконавчого провадження. Вказані суми поверненню не підлягають та не можуть бути стягнуті з приватного виконавця або з ТзОВ «ФК «Прайм Альянс». Підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та проведення виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним витрат не ставиться у взаємозалежність із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. По-четверте, оскільки на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 01 березня 2022 року між сторонами не виникло грошового зобов`язання у частині повернення стягнутих коштів, то застосування положень частини другої ст.625 ЦК України неможливе.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За положеннями частини третьої ст.360 ЦК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні, яке проведено апеляційним судом у режимі відеоконференції, представник ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» Крисевич В.П. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасувати та постановити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Гуменюк О.В. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Так, кореспонденція, у тому числі судові повістки, що надсилалися ОСОБА_1 , повернуті Укрпоштою з відмітками у поштових повідомленнях: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.13,17 т.2). За положеннями частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування. Представнику адвокату Гуменюку О.В. судова повістка доставлена 06 липня 2024 року до його електронного кабінету. За положеннями частини п`ятої ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що 22 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого ОСОБА_1 одержав на п`ять років кредит у сумі 69 101,81 грн, із яких: на споживчі цілі 65 037 грн та на сплату комісії за оформлення кредиту 4 064,81 грн, із розміром процентної ставки - 0,01% річних та із строком кредитування до 22 травня 2019 року (а.с.6-8 т.1).

Між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 13 червня 2016 року був укладений договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого, до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 22 травня 2014 року № (а.с.9-14 т.1).

29 січня 2019 року між ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладений договір факторингу №29/01/19-2, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором від 22 травня 2014 року № перейшло до ТзОВ «ФК «Прайм Альянс», яке набуло право нового кредитора по відношенню до ОСОБА_1 (а.с.15-20 т.1).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.С. 12 вересня 2019 року вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2108, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості у сумі 96 596,83 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва 29 листопада 2019 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60748855 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, а 05 грудня 2019 року в межах цього виконавчого провадження приватним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка була направлена на виконання за місцем роботи ОСОБА_1 до ТзОВ «ДТЕК Сервіс» (а.с.91-92 т.1).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року в справі №761/12370/20 за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволений та визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Мурською Н.С., зареєстрований в реєстрі за №2108, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» суми заборгованості у розмірі 96 596,83 грн (а.с.88-90 т.1). Рішення набрало законної сили 01 квітня 2022 року.

Як убачається із довідки ТзОВ «ДТЕК Сервіс» №2328, на якому працює ОСОБА_1 , роботодавець із 01 грудня 2019 року по 31 серпня 2020 року здійснював відрахування боргу з заробітної плати ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» згідно з постановою від 05 грудня 2019 року №60748855, виданою приватним виконавцем, та утримана сума складає 55 399,35 грн (а.с.95 т.1).

Разом із тим, із довідки ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» від 23 грудня 2021 року №7488 слідує, що у період із 29 січня 2019 року по 08 грудня 2021 року на рахунок ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшли кошти за кредитним договором від 22 травня 2014 року № у розмірі: 3 240,12 грн 03 січня 2020 року, 3 058,73 грн 05 березня 2020 року, 5 177,66 грн 03 квітня 2020 року, 6 002,68 грн 05 травня 2020 року, 5 845,82 грн 05 червня 2020 року, 9 213,14 03 липня 2020 року, 3 647,81 грн 05 серпня 2020 року, 6 404,80 грн 04 вересня 2020 року, що загалом складає суму 42 590,76 грн (а.с.25 т.1).

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі №201/6498/20 із посиланням на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року в справі №910/16664/18.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами виникли договірні відносини, чим виключається можливість застосування до спірних правовідносин положень ст.1212 ЦК України, спростовуються висновками Верховного Суду щодо застосування положень ст.1212 ЦК України.

Отже, факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню є підставою для повернення коштів.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 01 березня 2022 року, яке набрало законної сили 01 квітня 2022 року, виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості у сумі 96 596,83 грн за договором про надання споживчого кредиту від 22 травня 2014 року № та договором факторингу від 29 січня 2019 року №29/01/19-2, визнано таким, що не підлягає виконанню. Разом із тим, виконавчий напис нотаріуса, до визнання його у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, певний час знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця та за місцем роботи ОСОБА_1 із заробітку останнього роботодавцем здійснено відрахування у сумі 55 399,35 грн. за період із 01 грудня 2019 року по 31 серпня 2020 року на підставі постанови приватного виконавця від 05 грудня 2019 року. Отже, за виконавчим написом приватного нотаріуса відбулося часткове виконання, що є підставою для повернення коштів.

Водночас, при вирішені спору в частині зустрічного позову, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що поверненню підлягає набута сума. Так, на рахунки ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» були перераховані кошти у сумі 45 339,67 грн, а решта коштів від суми від 55 399,35 грн приватним виконавцем стягнуто на оплату витрат на проведення виконавчих дій - 400 грн та основної винагороди приватного виконавця 9 659,68 грн (55 399,35-400-9 659,68 = 45 339,67 грн).

Отже, ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» зобов`язано за положеннями ст.1212 ЦК України повернути ОСОБА_1 45 339,67 грн, а не 55 399,55 грн, як помилково вважав суд першої інстанції.

Обставини наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» за договором про надання споживчого кредиту від 22 травня 2014 року № та договором факторингу від 29 січня 2019 року №29/01/19- є предметом розгляду первісного позову та така сума становить 56 568,18 грн.

Сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» більша ніж сума, яку належить стягнути з ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 (56 568,18 грн > 45 339,67 грн). Такий простий математичний підрахунок красномовно свідчить про те, що підстави для нарахування на суму 45 339,67 грн інфляційних втрат та трьох процентів річних за положеннями частини другої ст.625 ЦК України відсутні, оскільки Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. У ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» боргу перед ОСОБА_1 у розумінні ст.625 ЦК України не існує, оскільки не існує сам факт прострочення, враховуючи, що ОСОБА_1 винен ТзОВ «ФК Прайм Альянс» більшу суму. ОСОБА_1 матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів не поніс, навпаки він є відповідальною особою за неналежне виконання зобов`язання. Отже, судом першої інстанції безпідставно нараховані на користь ОСОБА_1 суми у порядку частини другої ст.625 ЦК України.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд, керуючи положеннями ст.376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову, зустрічного зарахування грошових сум і розподілу судових витрат та ухвалює в цій частині нове, яким зустрічний позов задовольняє частково, стягує з ТзОВ «ФК Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 45 339,67 грн, а у задоволенні решти зустрічного позову відмовляє.

Частиною дванадцятою ст.265 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Апеляційний суд проводить зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню за первісним та зустрічним позовами, стягуючи різницю з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» у сумі 11 228,51 грн (56 568,18 - 45 339,67).

Також у відповідності до положень частини тринадцятої ст.141 ЦПК України колегія суддів змінює розподіл судового збору та стягує з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Прайм Альянс» судовий збір у сумі 3 970,66 грн за суд першої та апеляційної інстанцій (1 816,66+2 154).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного Житомирської області суду від 19 грудня 2023 року в частині зустрічного позову, зустрічного зарахування грошових сум, розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 45 339 грн 67 коп.

У задоволенні решти зустрічного позову відмовити.

Провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню за первісним та зустрічним позовами, стягнувши різницю з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» у сумі 11 228 грн 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» судовий збір у сумі 3 970 грн 66 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2024 року.

Головуюча Судді: