Справа № 939/1565/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2024 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючої судді Герасименко М.М., при секретарі Рассказової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 , про визначення часток у майні, що є у спільній сумісній приватній власності, та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просила встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 22 серпня 2000 року за № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, просила визначити за нею ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру по 1/3 за кожним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 серпня 2000 року квартира АДРЕСА_1 належить в рівних долях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилась спадщина. З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт на ім`я позивача, остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус, ознайомившись з документами на майно померлої, встановив, що у свідоцтві про право власності на житло невизначені частки за кожним власником, а також є розбіжності в написанні по батькові спадкодавця, а саме у правовстановлюючому документі на вказану вище квартиру вказано ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_3 . ОСОБА_3 також вказано і в інших документах спадкодавця, а саме у паспорті, пенсійному посвідченні, свідоцтві про шлюб, посвідченні, а також у свідоцтві про народження позивача. Таким чином, оскільки не встановлені частки та є розбіжності в правовстановлюючому документі, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Горбаченко М.О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Від відповідача Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки третя особа ОСОБА_2 не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, у суду наявні відомості про його належне повідомлення про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 серпня 2000 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної приватної власності, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (третя особа) (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 8).

Згідно до заповіту від 06 лютого 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Пісківської селищної Ради народних депутатів Крушиною Т.В., ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно позивачу ОСОБА_1 (а.с. 16).

Позивач є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 15).

Згідно матеріалів спадкової справи № 41/2024, позивач у встановлений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 39-53).

Позивач, звертаючись до суду, посилається на неможливість оформлення своїх спадкових прав у зв`язку із неправильним написанням по батькові померлої ОСОБА_3 у свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 серпня 2000 року та відсутністю визначення часток кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 .

У вказаному вище свідоцтві про право власності на житло по батькові померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вказано як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області 11 січня 2000 року, прізвище, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 на українській мові зазначено як « ОСОБА_3 », на російській мові « ОСОБА_3 » (а.с. 18).

По батькові ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено також як « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » у таких документах: свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5 , свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_2 , посвідченні серії НОМЕР_6 , посвідченні серії НОМЕР_7 , картці платника податків, свідоцтві про смерть ОСОБА_3 (а.с. 8, 18, 19, 20).

Таким чином, всі вищеперераховані докази підтверджують факт описки у вказаному вище свідоцтві про право власності на житло у написанні по батькові ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Надані суду докази переконують суд в тому, що саме позивачу, третій особі та ОСОБА_3 належить свідоцтво про право власності № 2924 від 22 серпня 2000 року, та дають підстави для задоволення позову у цій частині, тому що від встановлення цього факту залежить реалізація позивачем права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 , а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Як встановлено вище, відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 22 серпня 2000 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Таким чином, враховуючи те, що будь-якої домовленості між співвласниками вказаної вище квартири щодо розміру їх часток не було, суд дійшов висновку визначити, що частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , є рівними і становлять по 1/3 частині на кожного зі співвласників.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 , про визначення часток у майні, що є у спільній сумісній приватній власності, та встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 серпня 2000 року, яке видане на ім`я « ОСОБА_3 », ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та посвідчує право власності в спільній сумісній приватній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визначити, що частки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві спільної сумісної приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і становлять по 1/3 частині на кожного зі співвласників.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 02 жовтня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко