Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/9805/23
Провадження № 2/644/897/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2024 Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В., за участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Цимбалюк С.Г., секретаря с/з Кузьміної Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

Позивачка подала до суду вказаний вище позов, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її баби ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_4 . Про смерть як батька, так і баби вона не знала. Тільки в липні 2023 року про смерть родичів її повідомила ОСОБА_3 . Через військову агресію рф вона була вимушена виїхати з м. Харкова до західної частини держави і не мала можливості підтримувати зв`язок ні з батьком, ні з бабою.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала. У відзиві на позов посилалась на те, що з 2018 року вона доглядала бабу ОСОБА_4 , займалась похованням батька та баби, поряд з цим ОСОБА_1 не мала жодних перешкод як для спілкування з рідними, так і для подачі заяви про прийняття спадщини, проте без будь-яких поважних причин цього не робила.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який доводився батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

З копії постанови від 17.10.2023 встановлено, що державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, після розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 відмовила у видачі свідоцтва з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доводити так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

В порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили подачу до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Крім того, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до яких в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Доказів на підтвердження неможливості вчинити такі дії позивачкою також надано не було.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позову і, як наслідок, відсутність підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 2-13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у позові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 14.06.2024.

Суддя С.В. Шевченко