Справа № 214/2273/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

21 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 08.03.2024, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Саксаганським відділом РАГСу м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №424.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України 01.04.2024 на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому ухвалою суду від 01.04.2024 залишена без руху. Копію ухвали направлено позивачеві засобами поштового зв`язку 01.04.2024 та повторно 13.08.2024 на вказану нею адресу. Станом 21.10.2024 жодних заяв на усунення недоліків від позивача до суду не надходило. Неодноразово вжиті судом спроби встановити з позивачем зв`язок за вказаним нею номером мобільного телефону виявились марними. Жодного інтересу протягом всього часу з моменту надходження позову до суду 08.03.2024, тобто понад 7 місяців, сторона позивача не проявляла. Направлена на адресу позивача ухвала суду засобами поштового зв`язку двічі повернута без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.43, ст.44 ЦПК України, позивач як учасник справи у справах позовного провадження, зобов`язаний виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як наголошує Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989, «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Верховний Суд у постанові від 28.04.2023 у справі №904/272/22 зазначив, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Згідно з ч.ч.3, 5, 6 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що позивач не усунув виявлені судом недоліки позову, вказані в ухвалі суду від 01.04.2024 у встановлений судом строк, який сплинув, інтересу до пред`явленого ще 08.03.2024 позову не проявляє, заяв про продовження процесуального строку, встановленого судом у випадку неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з огляду на обмеження, впроваджені у зв`язку з воєнним станом в Україні, не подавала, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Окремо суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, поверненняпозовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 351, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачеві.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.І. Євтушенко