Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3996/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді Надопта А.А., секретар судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом про визнання право власності який мотивований тим, що відповідно до розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації №388 від 21.07.2000р., яким погоджено схему поділу земель, мені була виділена земельна частка (пай) розміром 0,89 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Копанське», та видано належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127588, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17166.

Однак, станом на сьогодні вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, про що в районній газеті «Регіональні новини» за №3 (8846) від 02.03.2024р. року було опубліковано відповідне оголошення про те, що загублений сертифікат на земельну частку (пай), серії ЗК №0127588 на ім`я ОСОБА_1 .

Звернувшись до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що є правонаступником Виноградівської районної державної адміністрації, з копією оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачці було роз`яснено, що видати дублікат документа на сьогодні є не можливим, чинним законодавством не перебачено (не врегульовано).

У зв`язку з цим позивачка змушена вирішувати зазначене питання у судовому порядку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте подала письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просила такі задоволити.

Представник Виноградівської міської ради в судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без нього, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути без сторін на підставі наданих ними доказів.

Так, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позов підставним та обґрунтованим, який підлягає до повного задоволення із-за таких міркувань.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що відповідно до розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації №388 від 21.07.2000р., яким погоджено схему поділу земель, мені була виділена земельна частка (пай) розміром 0,89 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Копанське», та видано належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127588, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17166.

Однак, станом на сьогодні вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, про що в районній газеті «Регіональні новини» за №3 (8846) від 02.03.2024р. року було опубліковано відповідне оголошення про те, що загублений сертифікат на земельну частку (пай), серії ЗК №0127588 на ім`я ОСОБА_1 .

Звернувшись до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що є правонаступником Виноградівської районної державної адміністрації, з копією оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), мені було роз`яснено, що видати дублікат документа на сьогодні є не можливим, чинним законодавством не перебачено (не врегульовано).

У зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду.

Підтвердження права на земельну частку (пай), для позивачки ОСОБА_1 є важливим, так як надасть змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Виходячи з норм Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Закону України «Про оренду землі», громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

З прийняттям Закону України №2498 від 10.07.2018р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в України» право розпорядження невитребуваними земельними паями вже не належить до повноважень районних державних адміністрація, такі повноваження передані міським, селищним, сільським, радам, а в випадку із позивачкою, як жителю Виноградівської громади - Виноградівській міській раді.

Листом відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за №173/225-24 від 26 лютого 2024 року, підтверджується той факт, що на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від №388 від 21.07.2000р., за позивачкою зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127588, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 17166. Вартість земельної частки (паю) становить 22303,32 грн.

Таким чином, на ім`я позивачки, дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я позивачки не виготовлявся, отримати дублікат сертифікату позивач ОСОБА_1 не має можливості.

Реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб, державних актів на право постійного користування, договорів оренди землі на ім`я позивачки ОСОБА_1 не здійснювалася, інформація про наявність зареєстрованого державного акту на вищевказану земельну ділянку (пай) не значиться.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що вимоги позову є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,223,259,263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай)-задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 0,89 умовних кадастрових гектарів із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Копанське», та вартістю 22303,32 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст повного Рішення складено 15.10.2024 року

ГоловуючийА. А. Надопта