Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3481/22

номер провадження 2/695/155/24

02 жовтня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю секретаря судового засідання Землянухіної Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Могилей Сергія Володимировича до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної події та страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 адвокат Могилей С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА», про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 20.06.2022 о 11.50 год. по вул. Благовісна в м. Черкаси, керуючи автомобілем «ВАЗ 2013» номерні знаки НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Пастерівська на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з двома автомобілями, у тому числі з автомобілем «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить позивачу і який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні її чоловіка ОСОБА_3 . На місці події представниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №128883 зі схемою місця дорожньо-транспортної події, письмовими поясненнями учасників події. Автомобілю позивача були спричинені суттєві механічні пошкодження, що унеможливили його самостійний рух, її чоловіком було замовлено платні послуги евакуатора пошкодженого автомобіля марки «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_2 з місця дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Представники страховика повідомили позивача про те, що максимально можливий розмір страхового відшкодування завданої шкоди її автомобілю становить - 19 320 грн., оскільки автомобіль хоча і має суттєві механічні пошкодження, ступінь його зносу не дає страховику можливість підвищити розмір страхової виплати. Всупереч вимог ч. 3 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уповноваженими особами страховика ОСОБА_1 не було надано консультаційну допомогу, не проведено ознайомлення з відповідними нормативно-правовими актами, з яких остання, могла бути обізнаною про те, що вона не матиме можливості у майбутньому звертатися до винуватця дорожньо-транспортної пригоди з вимогою про стягнення різниці в вартості відновлювального ремонту належного їй автомобіля, оскільки узгодивши суму страхового відшкодування 04.08.2022 запропоновану страховиком винуватця, вона погоджує не тільки її остаточний розмір, а й остаточний розмір матеріальної шкоди завданих її майну, який перегляду або стягненню з відповідача (застрахованої особи) у судовому порядку не підлягає. Позивач 04.08.2022 погодила суму страхового відшкодування, а страховиком було прийнято рішення та здійснено позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі - 16 820 грн. (19 320 - 2 500 (франшиза за полісом). Розмір страхового відшкодування в подальшому не дає можливість позивачу відновити пошкоджений автомобіль, що ставить останню в скрутне становище з урахуванням її життєвих та сімейних обставин. Крім цього, станом на момент подання даного позову франшиза, яка згідно даних заяви про узгодження суми страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 04.08.2022, яка становить 2 500,00 грн. відповідачем не відшкодована. У період з 20.06.2022 по 15.09.2022 відповідач особисто та у телефонних розмовах запевняв позивача про беззаперечне відшкодування всіх нанесених його винними діями її майну збитків, просив надати йому банківські реквізити для сплати франшизи та послуг транспортування пошкодженого авто. Після надсилання позивачем банківських реквізитів для здійснення винуватцем зазначених вище оплат останній повідомив позивача про відмову виплачувати їй франшизу, заблокував її телефонні номери. Разом з тим, позивачу відомо про те, що іншому постраждалому у дорожньо-транспортній пригоді власнику транспортного засобу «Chevrolet Volt» номерні знаки НОМЕР_3 ОСОБА_4 відповідач 12.09.2022 добровільно відшкодував розмір франшизи у розмірі 2500,00 грн.. Враховуючи зазначене вище, вирішити у досудовому порядку відшкодування позивачу франшизи та інших майнових збитків спричинених винними діями відповідача немає можливості, тому вона звернулася до суду з позовом з метою захисту її порушених прав та законних інтересів. Крім того, позивач спостерігаючи пошкоджений автомобіль, який не має можливості відновити, переживає постійний глибокий психологічний стрес, відчуває душевні страждання.

Враховуючи викладене вище, просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки за транспортування пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля в розмірі 1000,00 грн., суму франшизи у розмірі 2500,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн., а також судові витрати у розмірі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2023 зупинено провадження у цивільній справі № 695/3481/22 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Могилей Сергія Володимировича до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА», про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної події та страхового відшкодування. Зобов`язано відповідача повідомити суд про припинення перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.06.2024 поновлено провадження у справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Могилей Сергія Володимировича до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА», про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної події та страхового відшкодування.

У судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Могилей С.В. не з`явився. Представник направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Гончаренко І.В. у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20.06.2022 о 11.50 год. по вул. Благовісна в м. Черкаси, керуючи автомобілем «ВАЗ 2013» номерні знаки НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Пастерівська на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_4 та «Chevrolet Volt» номерні знаки НОМЕР_3 , який рухався по вул. Пастерівська на зелений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2022 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд вважає доведеним наявність вини відповідача ОСОБА_2 у виникненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 29.07.2010 власником автомобіля марки «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Відповідно до квитанції фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 20.06.2022 ОСОБА_3 було замовлено послуги евакуатора транспортного засобу «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_2 вартістю 1000,00 грн. Згідно акту виконаних робіт виконавець 20.06.2022 здійснював навантаження, перевезення та розвантаження автомобіля «Ford Sierra» номерні знаки НОМЕР_2 з вул. Благовісна м. Черкаси до с. Хутори Черкаського району Черкаської області. Вартість послуг склала 1000,00 грн., з них: 500, 00 грн. навантаження та розвантаження, 500,00 грн. за перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» зазначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Як встановлено в судовому засіданні, страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 в сумі 16 820,00 грн. за мінусом франшизи.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми франшизи 2500,00 грн. та суми 1000,00 грн. за автопослуги евакуатора підлягають до задоволення та підтверджені відповідними доказами.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що їй була завдана моральна шкода, оскільки автомобілю позивача, винними діями відповідача, що тривають до цього часу були спричинені суттєві механічні пошкодження, які потребують значних матеріальних затрат по його відновленню, а мізерний розмір страхового відшкодування не дає можливість їх покрити, позивач та її сім?я (чоловік, двоє неповнолітніх дітей, непрацездатні батьки) фактично втратили можливість компактно пересуватись, хоч і на старенькому, але автомобілі, задовольняти існуючі, повсякденні потреби родини. Зокрема, потреби неповнолітніх дітей по відвідуванню позашкільних гуртків з танців та бойових мистецтв, відвідування і забезпечення продуктами харчування непрацездатних батьків, які мешкають окремо від позивача в с. Хутори Черкаського району Черкаської області та потребують постійного утримання, піклування, крім того батько позивача є інвалідом ІІ групи. Починаючи з червня місяця 2022 року позивач щоденно спостерігаючи пошкоджений автомобіль, який не має можливості відновити, переживає постійний глибокий психологічний стрес, відчуває душевні страждання. Внаслідок винних та недобросовісних дій відповідача, що тривають до цього часу, нормальні життєві зв?язки позивачки - зруйновані.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження її майна, а саме транспортного засобу, що належав їй на праві власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права протягом тривалого часу.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач розмір моральної шкоди оцінила у 15000 грн.

У частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного їй майна. Однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди оцінені нею суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити їх на суму 7500 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

В іншій частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, в зв`язку з їх необґрунтованістю і недоведеністю.

Вирішуючи питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

На підтвердження надання правової допомоги представником позивача адвокатом Могилеєм С.В. надано суду: свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю; ордер від 30.09.2022; договір про надання правової допомоги від 30.09.2022 № 30/09/22, пунктом 5.1. якого визначено, що між сторонами узгоджена сума гонорару в розмірі 10000 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера від 30.09.2022 на суму 5000 грн.; додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 30.09.2022 № 30/09/22.

Для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд бере до уваги витрати у загальній сумі 5000 грн.. та вважає, що ці витрати на надання професійної правничої допомоги підтверджені належними доказами, є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Загальна сума позовних вимог майнового характеру, заявлена до стягнення 18500 грн., з яких судом задоволено 11000 грн. (59,46%).

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені позивачем, у виді сплаченої суми судового збору та витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) адвоката Могилей Сергія Володимировича до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), третя особа - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (місцезнаходження за адресою: вул. Здолбунівська 7Д, корус Г, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00034186), про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної події та страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки за транспортування пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля в розмірі 1000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 2500,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 590,08 грн. судового збору та 2973,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення буде складено 07.10.2024.

Суддя: К.М. Ушакова