ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1928/23 Номер провадження 22-ц/814/1481/24Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л.Г. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ТОВ «ФК» «Укрфінстандарт» звернулося до районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №5/2531868 за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 43 663,16 гривень, для погашення заборгованості за комплексним договором № 3/2531868, строк користування до 13.09.2026 року.

06.07.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.

Згідно умов кредитного договору кредит наданий позичальнику на споживчі потреби.

Станом на 27.09.2023 відповідачем належним чином не виконуються зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків та наявної заборгованості за кредитом.

Згідно з реєстром прав вимог від 06.07.2020 до договору № І-2020 сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить 48100,73 грн., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 42358,75 грн.; заборгованість за відсотками 1120,69 грн.; заборгованість за комісією 4621,29 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Укрфінстандарт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Укрфінстандарт" заборгованість за кредитним договором № 5/2531868 від 14.09.2020 у розмірі 48 100,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Укрфінстандарт" у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2684 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 6500 грн.

Рішення мотивовано доведеністю позовних вимог фінансової компанії щодо порушення відповідачем умов кредитного договору та обов`язку повернути заявлену у позові суму заборгованості в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив адвокат Дончак Д.М. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що договір про відступлення права вимоги підписаний 06.07.2020, тобто за два місяці до укладання кредитного договору між АТ "Креді Агріколь Банк" та відповідачем.

Вказує, що у договорі про відступлення права вимоги повинні бути вказані всі боржники, номери кредитних договорів та суми боргу. Вираховується загальна сума заборгованості, і на підставі цієї суми сторони шляхом переговорів домовляються про суму коштів, які новий кредитор платить первісному кредитору за переуступку прав вимоги.

Вважає, що позивач не надав копію реєстру прав вимоги, а лише зазначив, що такий реєстр начебто існує.

Єдиним доказом існування як заборгованості, так і реєстру прав вимог, є витяг до договору про відступлення права вимоги № І-2020 від 06.07.2020. Вказаний документ підписаний тільки представником позивача, при цьому підпис та печатка зі сторони первісного кредитора (АТ "Креді Агріколь Банк") відсутні; підпис та печатка зі сторони нового кредитора (ТОВ "ФК "Укрфінстандарт") також відсутні.

Звертає увагу, що немає доказів, що у відповідача була наявна заборгованість перед АТ «Креді Агріколь Банк» та, що право вимоги перейшло від банку до позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення місцевого суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 14.09.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №5/2531868, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 43 663,16 грн, строк користування кредитом з 14 вересня 2020 року по 13 вересня 2026 року включно.

Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за комплексним договором № 3/2531868 укладеним між банком та позичальником 04.07.2019, відповідно до якого позичальнику було видано кредит в сумі 49 162, 00 грн.

Крім цього, відповідачем також 14.09.2020 підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума кредиту становить 43 663,16 грн., строк кредитування 72 місяців, процентна ставка 11%; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка 65,24 %,

За прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит нараховується пеня на суму простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15% суми простроченого платежу; штраф сплачується за порушення зобов`язань позичальника за кредитним договором 1% від суми виданого кредиту.

06.07.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.

При цьому в п. 1.4 цього договору зазначено, що право вимоги означає всі права первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті заборгованості за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та/або права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до витягу до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими вимогами №І-2020 від 06.07.2020, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги до ОСОБА_2 , загальна заборгованість 48 100,73 грн., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 42358,75 грн.; заборгованість за відсотками 1120,69 грн.; заборгованість за комісією 4621,29 грн.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилилася від сплати заборгованості, розміри кредитної заборгованості та її складові не спростувала, контррозрахунку боргу не надала.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Відтак, колегія суддів вважає, що є обгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо того, що договір про відступлення права вимоги був укладений до укладання кредитного договору.

Так, межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорювані відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспорюваного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 5/2531868 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладений 14.09.2020 року, натомість договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, за яким АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» 06.07.2020, тобто, на момент укладення договору відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_2 , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Таким чином, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_2 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 14.09.2020 між нею та АТ «Креді Агріколь Банк».

Також, заслуговує на увагу те, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами право вимоги до відповідача.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

На час укладення договору про відступлення права вимоги від 06.07.2020 у АТ «Креді Агріколь Банк» не було права вимоги до відповідача, оскільки з нею укладений договір 14.09.2020.

У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Таким чином, при укладанні договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобов`язаний надати всі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, а фактор, відповідно, вимагати їх отримання.

Вбачається, що реєстр прав вимог не наданий, а витяг до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими вимогами

№ І-2020 від 06.07.2020 (а. с. 26) є недостовірним доказом, оскільки у самому договорі, який міститься у справі, відомості щодо боржника ОСОБА_2 відсутні.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 цієї ж статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відмову у задоволенні позову та задоволення апеляційної скарги з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений нею за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 3220 грн.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 376, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_2 , сплачений за подачу апеляційної скарги, судовий збір в розмірі 3220 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

О.О. Панченко