Провадження № 2/127/3862/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2018 року в справі № 127/18065/18 стягнуто з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошові сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону у розмірі 1500,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 липня 2018 року. 17 березня 2020 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в справі №127/34813/19 змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 1200,00 гр., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист по вищевказаному рішенню суду на примусове виконання до виконавчої служби не подавався, що підтверджується довідкою 1-го ВДВС у м. Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ) № 94531 від 10 червня 2024 року.

Позивач зазначає, що на утримання дитини вона щомісячно витрачає значні кошти, оскільки дитина потребує постійного догляду, ліків, нормального харчування, одягу засобів гігієни, витрати на навчання, відвідування необхідних гуртків, поповнення мобільного зв`язку, а також інші витрати пов`язані з забезпеченням рівня життя необхідного для фізичного та розумового розвитку. Разом з тим, зросли ціни на товари і послуги в зв`язку з чим витрати на забезпечення дитини значно збільшилися, що ускладнює матеріальне становище позивача. З часу присудження аліментів також змінився її матеріальний стан, так відповідно до витягу з наказу №144 командира військової частини НОМЕР_1 від 22 травня 2024 року її як молодшого сержанта, бойового медика взводу супроводження військових вантажів роти супроводження, звільнено з запасу. Отже, станом на даний час вона є безробітною у зв`язку з чим її матеріальний стан погіршився. При цьому, визначений розмір аліментів не достатній для належного забезпечення умов життя дитини, так як дитина потребує додаткових коштів. Натомість відповідач здорова та працездатна особа та має можливість надавати таку допомогу, а дитина її потребує. Враховуючи викладене, позивач просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з обліком індексації згідно закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач, отримавши вказану ухвалу разом з позовною заявою 2 вересня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 06 002 849 221 47, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання та можливості зміни розміру аліментів в разі виникнення істотних юридичних обставин.

Судом установлено, що сторони в справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року (справа №127/13049/17) (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 листопада 2015 року (а.с.6).

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, який перебуває у відкритому доступі, слідує, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2018 року в справі № 127/18065/18 стягнуто з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошові сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 1500,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 липня 2018 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року в справі № 127/34813/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено частково, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 1200,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття(а.с.8-10).

Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується копією довідки КК «Пирогово» №255 від 19 квітня 2024 року (а.с.13).

З листа Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №94531 від 10 червня 2024 року слідує, що при перевірці автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів реєстрації вхідної кореспонденції за останні три роки і книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, виконавчі провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , 10 листопада 2015 року у Першому ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні станом на 10 червня 2024 року не перебуває (а.с.14).

Позивачка ОСОБА_1 22 травня 2024 року звільнена з військової служби у запас відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 22 травня 2024 року №29-РС, що підтверджується копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №144 від 22 травня 2024 року (а.с.15).

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто за змістом ст.192 СК України суд може змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалась на погіршення свого матеріального стану, яке пов`язане із звільнення з роботи, а також зростання дитини, що в свою чергу призвело до збільшенням потреб на навчання, розвиток та зростанням цін на товари та послуги.

Погіршення матеріального стану позивача є підставою для збільшення розміру аліментів.

Як слідує із матеріалів справи позивачка працювала в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акд. Ющенка» на посаді сестри медичного стаціонару (палатна), її заробітна плата за жовтень, листопад, грудень 2017 року становила 8322,91 грн. Вказані обставини були встановленні судом під час розгляду справи № 127/18065/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Згодом, позивачка була призвана на військову службу, однак 22 травня 2024 року позивачка ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас. Доказів про те що позивач на даний час працевлаштована матеріали справи не містять.

Вказане свідчить про погіршення матеріального становища позивача.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надав. При цьому матеріали не містять відомостей про його матеріальний стан та стан здоров`я на даний час. Однак, як було установлено судом під час розгляду цивільної справи №127/34813/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, відповідач має онкологічне захворювання та має сина від іншого шлюбу. Тобто в останнього на утриманні є двоє дітей.

З огляду на викладене, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, а також встановленні судом обставини суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Наразі доказів, які б спростували вказане, матеріали справи не містять.

Що стосується твердження позивача про зростанням цін на товари та послуги, то вказані обставини не є підставами для збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України, а додаткові витрати, які пов`язані із розвитком здібностей дитини, її хворобою у разі невиконання відповідачем цього обов`язку в добровільному порядку забезпечуються шляхом звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України.

Суд також звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Сплата аліментів при визначеному новому розмірі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 141, ст.180-182, ч. 1 ст. 192 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року в справі №127/34813/19.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень), але не менше на дитину 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Повернути до суду виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року в справі №127/34813/19.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: