Номер провадження 2/754/3546/24
Справа №376/394/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

судді Саламон О.Б.

за участю секретаря судового засідання Рябенка В.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус п`ятнадцятої Київської нотаріальної контори Козак Наталія Анатоліївна, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з проханням усунути перешкоди позивачу у користуванні спадковим майном, а саме 75 % права власності на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» н/з НОМЕР_1 2008 року випуску, який належав померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 21.10.2023 ОСОБА_1 отримано у державного нотаріуса п`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Козак Н.А. свідоцтво про право власності, зареєстровано в реєстрі за № 10-847 на 75 % права власності на легковий автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» TD номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належав померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя. При цьому позивач вказує, що 25 % спірного автомобіля належить ОСОБА_2 , котра є донькою померлого. Зазначає про те, що ОСОБА_2 одноосібно користується спірним транспортним засобом, що підтверджується також матеріалами кримінального провадження № 000069 від 30.03.2023. Зважаючи на зазначене, позивач позбавлена можливості користуватись належними їй 75 % права власності на автомобіль «SKODA OCTAVIA» н/з НОМЕР_1 , а відтак вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06 лютого 2024 року постановлено цивільну справу № 376/394/24 передати за територіальною підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02 травня 2024 року справу розподілено судді Саламон О.Б.

06 травня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

24 травня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким ОСОБА_2 не погоджується з позовними вимогами зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , про що Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), складено відповідний актовий запис № 110. У відповідності до ст. 1270 ЦК України відповідач та позивач, котра є дружиною померлого звернулись до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. При цьому до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшли: вантажний автомобіль марки ГАЗ, модель 33021, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , легковий автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» 1.9 TD, 2008 року випуску, сірого кольору, д/н НОМЕР_1 . На момент смерті батька відповідача спірний автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» знаходився у брата покійного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач зазначає, що позивач неодноразово телефонувала з вимогою доставити автомобіль «SKODA OCTAVIA» за її місцем проживання, інакше позивач повідомить в правоохоронні органи щодо викрадення автомобіля. При цьому, 29.03.2023 року відповідач перемістила автомобіль за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , та повідомила про це позивача підрозділ Національної поліції на лінію «102». У зв`язку з вказаним позивач звернулась до Відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП у Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Проте, постановою про закриття кримінального провадження № 000069 від 31.07.2023, виданою Відділом поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП у Київській області закрита з підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянням складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Відповідач також вказує на те, що не чинить перешкод позивачу у користуванні належній їй часткою спірного автомобіля, при цьому ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2023 року в рамках розгляду справи № 376/1075/23 саме відповідачу передано легковий автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення та відчуження. З поміж-іншого відповідач зазначає, що вантажний автомобіль марки ГАЗ модель 33021 знаходиться у позивача за її адресою в Київській області, при цьому остання самостійно розпоряджається даним транспортним засобом не зважаючи на той факт, що відповідач також є співвласником вказаного автомобіля.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню також з підстав того, що позивачем при зверненні до суду обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, не конкретизовано яким шляхом має бути усунуто позивачу перешкоди у користуванні належним їй майном, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачем 30 травня 2024 року подано до суду відповідь на відзив, у відповідності з яким не погоджується з доводами відповідач щодо належного їй на праві власності спадкового майна у розмірі 50 %, оскільки, за твердженнями позивача останній належить 75 % права власності на легковий автомобіль «SKODA OCTAVIA», а отже частка у власності спірного автомобіля у відповідача становить лише 25 %. Також позивач заперечує щодо виключення П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з кола третіх осіб, оскільки третя особа є лише consortes litis (учасником справи), а не його стороною.

14 червня 2024 року від відповідач до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими остання вказує на те, що правова позиція викладена стороною позивача у позовній заяві, та на яку посилається представник позивача як на обґрунтування позовних вимог не стосується предмету спору у даній справі, внаслідок чого застосування норм права Постанови ВП ВС від 05.04.2023 року у справі № 911/1278/20 не відповідає обраному позивачем способу захисту.

Також, відповідачем 14 червня 2024 року подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду з підстав того, що представником позивача не надано до матеріалів справи документів, що підтверджують його повноваження як адвоката, відповідно до яких позивач уповноважила останнього діяти від її імені.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на виклалене у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи - П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутністю представника просять прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимоги клопотання про залишення позову без розгляду обґрунтовано тим, що представником позивача ОСОБА_5 не надано до матеріалів справи документів, що підтверджують його повноваження як адвоката, відповідно до яких позивач уповноважила останнього діяти від її імені.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

У відповідності до ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частина 1 та 2 ст. 64 ЦПК України вказує, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

В матеріалах справи міститься копія довіреності, якою позивач ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_5 представляти інтереси позивача та, зокрема підписувати позовні заяви, а тому доводи відповідача є безпідставними щодо залишення позову без розгляду.

Судом встановлено наступні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 110.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з вантажного автомобіля марки ГАЗ, модель 33021, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та легкового автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», 1.9 TD, 2008 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 5 січня 2024 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Козак Н.А., остання є власником частини легкового автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», 1.9 TD, 2008 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому, свідоцтво про право на частку вказаного автомобіля видано 11 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Козак Н.А., 05 січня 2024 року на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частини вантажного автомобіля марки ГАЗ, модель 33021, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за померлим ОСОБА_3 , ТСЦ № 8041 в м. Києві 25.01.2007.

Отже, позивач ОСОБА_1 (яка є дружиною померлого) та відповідач ОСОБА_2 (яка є донькою померлого) - є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 , зокрема прийняли в спадщину спірний транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» по частці кожна, а отже вимоги ОСОБА_1 в частині усунення перешкод користуванням 75 % права власності на спірний автомобіль не знаходять свого об`єктивного підтвердження, оскільки позивач прийняла у спадок частки, а саме 50 % права власності на спірний транспортний засіб.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач самовільно перемістила спірний транспортний засіб за своєю адресою, чим позбавила позивача можливості користуватись 75 % права власності автомобілем «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак позивачем не надано до суду належних доказів зазначеному.

За змістом положень ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи містить постанова дізнавача СД відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Куніцького М.А. про закриття кримінального провадження від 31.07.2014, у відповідності до якої 29.03.2023 року ОСОБА_1 звернула з письмовою заявою щодо ОСОБА_4 , котрий передав ОСОБА_2 у тимчасове користування транспортний засіб «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_1 . Після проведення слідчих дій вирішено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000069 від 30.03.2023 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Обґрунтовуючи наявність перешкод зі сторони відповідача ОСОБА_2 у здійсненні позивачем ОСОБА_1 права спільної часткової власності на спірний транспортний засіб, остання посилається на те, що відповідачем було без її згоди переміщено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» за адресою свого місця проживання, при цьому на неодноразові заклики повернути автомобіль відповідач не відреагувала.

Відповідач, не погоджуючись викладеними у позовній заяві ОСОБА_1 доводами, подала до суду відзив та вказала на те, що є також спадкоємцем майна після померлого батька, при цьому не чинить перешкод позивачу у користування спірним автомобілем. Зокрема зауважила, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року їй передано транспортний засіб з метою збереження, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Зазначене підтверджується копією ухвали Сквирського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року по справі № 376/1075/23 (провадження 1-кс/376/178/2023), у відповідності до резолютивної частини якої автомобіль марки «Skodа» , модель «Octavia», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_3 передано на відповідальне зберігання - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про усунення перешкод користуванням 75 % права власності на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» н/з НОМЕР_1 2008 року випуску, який належав померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Однак, позивачем не конкретизовано та не вказано в який саме спосіб вона просить усунути перешкоди у праві власності, зокрема позивач не просить передати останній свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля, не вказує спосіб в який мають бути поновлені її порушені права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31)).

Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)).

Також позивач, всупереч її доводам щодо наявних у неї 75 % права власності на спірний автомобіль, не надано до матеріалів будь-яких документів та доказів, на підтвердження права власності на рухоме спірне майно.

Зважаючи на викладене, оцінюючі наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем в ході розгляду справи обставин вчинення відповідачем перешкод у здійсненні ОСОБА_6 75 % права спільної часткової власності на спірний автомобіль марки «Skodа» , модель «Octavia», д/н НОМЕР_1 , а відтак щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус п`ятнадцятої Київської нотаріальної контори - Козак Наталія Анатоліївна про усунення перешкод у користуванні спадковим майном - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів.

Повний текст рішення складено 10.10.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б.