ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/564/24
провадження № 2-о/691/41/24
УХВАЛА

27 травня 2024 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує і утримує неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ознайомившись з поданою заявою, вважаю, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, у тому числі, з якою метою заявник просить встановити даний факт; причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення

фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим нормами ЦПК, вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, у тому числі, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя, відповідно до ст. 185 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Суд звертає увагу на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту має подати докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних органів (організацій) за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, не обґрунтував ким ця обставина не визнається та не зазначив з якою метою він просить установити вказаний факт. Також не обґрунтував причини неможливості одержання таких документів у відповідних державних органах, та не додав до заяви доказів того, що він звертався до відповідних органів із указаного питання, але йому було в цьому відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 - 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 175 - 177, 185, 318 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправлення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали і усунення їх у строк, який не перевищує десяти днів, з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Подорога