Справа 206/4428/23
Провадження 2/206/108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря Погребної А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого вказує на те, що її дід ОСОБА_4 за життя набув у власність будинок по АДРЕСА_1 . З березня 1991 року її батько ОСОБА_5 став проживати у цьому будинку разом зі своїми батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , які через похилий вік і хвороби потребували стороннього догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 і син ОСОБА_5

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 оформили свої спадкові права, отримавши у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. А ОСОБА_5 свої спадкові права не оформив, хоча фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме здійснював утримання будинком та земельної ділянки, користувався одягом батька та предметами домашнього вжитку. Таким чином 1/6 частка будинку по АДРЕСА_1 , яку фактично прийняв у спадщину ОСОБА_5 до цього часу не оформлена, її власником на цей час значиться ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем померлого була його дружина ОСОБА_8 , якій 15.09.2000 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку належної померлому квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла. Її спадкоємцем є її дочка ОСОБА_1 , позивач у справі.

У березні 2023 року ОСОБА_1 отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої матері. Разом з тим, 02.06.2023 року нотаріусом була видана позивачу постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку будинку по АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_5 .

Посилаючись на ст. 549 ЦК УРСР(1963р), ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України позивач просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_5 прийняв спадщину - 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 04.10.2023 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 21.12.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 02.11.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка була відправлена відповідачу у т.ч. на офіційну електронну адресу, вказану представником відповідача, і отримана ним 25.12.2023 року (а.с.107). Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Згідно із п. 2 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке.

Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 526 ЦК України (1963р.) спадкоємцями першої черги за законом є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (а.с.17).

Померлому ОСОБА_4 належав будинок АДРЕСА_1 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 21.06.1956 року, посвідчений нотаріусом25.07.1956 року.

Після смерті ОСОБА_4 нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 260/91 (а.с.129-146). З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса звернулися: дружина ОСОБА_6 і дочка ОСОБА_7 . У своїй заяві спадкоємці зазначили, що крім них є ще один спадкоємець - син ОСОБА_5 .

26 травня 1994 року нотаріусом було видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на частину будинку АДРЕСА_1 , який був набутий подружжям за час шлюбу.

26 травня 1994 року нотаріус також видав спадкоємцям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 .

На 1/6 частку будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що з 1989 року проживає у будинку АДРЕСА_1 . Їй відомо, що в будинку на той час жив ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_6 , які за віком потребували сторонньої допомоги. З ними став проживати їхній син ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 син ОСОБА_5 залишився проживати у будинку, здійснював ремонт будинку, взяв у користування речі померлого, а саме одяг та велосипед, а також речі домашнього вжитку.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець померлого ОСОБА_4 - син ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/6 частки будинку АДРЕСА_1 , але свої спадкові права за життя не оформив.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 280/2000 (а.с.115-128). З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася дружина ОСОБА_8 . Дочка померлого ОСОБА_1 подала нотаріусу заяв про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_8

15.01.2000 року нотаріус видала ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 228/2020 (а.с.85-109). З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 до нотаріуса звернулася дочка померлої ОСОБА_1 .

30.03.2023 року нотаріус видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 .

02.06.2023 року нотаріус також винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій ОСОБА_12 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 через відсутність документів, які підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 на цю частку будинку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( стаття 1261 ЦК України).

Судом встановлено, що син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/6 частки будинку АДРЕСА_1 , оскільки він фактично вступив в управління і володіння цим спадковим майном. Але свої спадкові права за життя він не оформив.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини ( ст. 548 ЦК України (1963р.).

Таким чином, 1/6 частки будинку АДРЕСА_1 вважається належною спадкоємцю ОСОБА_5 з моменту відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно перейшло у спадщину спадкоємцю померлого ОСОБА_5 - дружині ОСОБА_8 , а після її смерті - її дочці ОСОБА_1 .

Відповідач у справі ОСОБА_3 , який є власником 5/6 часток спірного будинку АДРЕСА_1 проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття ОСОБА_5 , як спадкоємцем першої черги, після смерті батька ОСОБА_13 , спадщини у вигляді 1/6 частки будинку АДРЕСА_1 , а також про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги після померлої матері ОСОБА_8 , ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,13, 81, 141, 223, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 526,548,549 ЦК України (1963р.), ст. ст. 1216,1218, 1261 ЦК України ( 2003р.),-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того,що ОСОБА_5 прийняв спадщину -1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , спадкового майна, що залишилося після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників провадження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проивання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дніпровська міська рада: м. Дніпро, вул. Д. Яворницького,75, ід.код 26510514.

Третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора: м Діпро, вул. Д. Яворницького,36, ід. код 05383454.

Повне судове рішення складено 14.02.2024 року.

Суддя І.П. Прінь