Справа № 466/6081/24 Провадження № 2/450/1811/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси. Д.А.

при секретарі Качмар М. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 101016234 від 26.05.2021 року у розмірі 46250, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 26.05.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», відповідачем було подано Заявку на отримання кредиту № 101016234. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 101016234 від 26.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України. 14.09.2021 р. згідно умов договору відступлення прав вимоги №08Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 101016234 від 26.05.2021 на користь ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 46250,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 10000,00грн.; заборгованість за відсотками становить 35250,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000,00 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі №101016234 від 26.05.2021 року, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 101016234 від 26.05.2021 року. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 101016234 від 26.05.2021 року. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задоволити, а судові витрати, які складаються з 2 422, 40 грн. сплаченого судового збору та 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача.

Представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що ознайомившись з відзивом, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 26.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було підписано Договір про споживчий кредит №, на підставі п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Відповідно до п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 26.05.2021 (строк кредитування). Пунктом 1.4. Договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 25.06.2021. Поряд з цим, згідно п. 1.5. Кредитного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6250,00 грн. в грошовому виразі та 33,803 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 16 250,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Поряд з цим, згідно п. 1.5.2. такого Кредитного договору, проценти за користування кредитом: 5 250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також згідно п. 1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому, умови та особовості застосовування типу процентної ставки умовами Договору визначались окремо у п. п. 2.2., 2.3. Згідно п. 2.3.1.2. Кредитного договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Відповідач 25.06.2021 кредит в сумі 10 000,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов Кредитного договору, з якими погодився Відповідач, нарахував проценти за користування кредитом, а саме за п. п. 1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору та за п. п. 1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору, і таке нарахування відповідає вимогам нормам ЦК України та умовам Кредитного договору та спростовує доводи представника Відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 22.06.2021. Підтвердженням законності нарахування заборгованості за відсотками слугує Деталізований розрахунок заборгованості (відомість про щоденні нарахування та погашення) за Договором про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021, який сформований первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Кредитний договір за своїм змістом не порушує принцип добросовісності, платіжні зобов`язання позичальника за кредитним договором забезпечуються пенею, і такий вид забезпечення та його розмір було погоджено сторонами кредитного договору і, відповідно, виникнення зобов`язань у позичальника щодо сплати пені залежить виключно від самого позичальника та його волі. Позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із Відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення. Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у відзиві, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладеного правочину, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.

Позиція відповідача: відповідач надіслав на адресу суд відзив в якому зазначив, що позовні вимоги заперечує. Вважаю, що розрахунок заборгованості за процентами згідно договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021 є необгрунтованими та такими, що суперечать умовам договору й вимогам законодавства. Окрім відомостей про щоденні нарахування та погашення, не долучено до позовної заяви жодного розрахунку із обгрунтуванням нарахування заборгованості за процентами. Як зазначено в пункті 1.3. договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р., кредит надасться строком на 30 днів з 26.05.2021р. (строк кредитування). Пунктом 1.4. договору передбачено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25.06.2021р. Відтак, з огляду на викладене строк нарахування процентів за сумою позики становить 30 днів (п. 1.3. договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р.). Згідно ж п. 1.5.2. договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р. проценти за користування кредитом становлять:- 5250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Отже заборгованість по процентах становить: 30 днів X (10000.00 грн. х 1,75%/100%) = 5250.00 грн., про що зазначено у пункті 1.5.2. договору про споживчий кредит. Натомість, позивачем заявлено заборгованість по процентах у сумі 35250.00 грн.; що є необгрунтовано та суперечить вимогам законодавства. Заборгованість за процентами у розмірі понад 5250,00 грн. вважаю необгрунтованою виходячи із нижче наведеного. Як зазначено вище, право нарахування процентів закінчується у зв`язку із закінченням строку на який надано кредит. Тобто строк нарахування процентів закінчився 25.06.2021 року. Жодних доказів того, що сторонами продовжено строк позики позивачем не надано. Так само я заперечую, що продовжував строк кредитування. Натомість, як зазначено вище, позивачем проведено нарахування процентів по 28.08.2021 року включно, тобто понад строк наданого кредиту згідно пункту 1.3. договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р. Жодних вимог позивача, а так само кредитодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», щодо сплати процентів за прострочене зобов`язання у відповідності до пункту 4.2 договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р. на мою адресу не надходили. Досудова вимога, яка долучена до позовної заяви, не містить вимоги про нарахування процентів річних відповідно до пункту 4.2. вказаного вище договору. Відтак, підстав для додаткового нарахування процентів від суми позики у розмірі понад 3% річних суперечить вимогам чинного законодавства. Отже, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, розмір процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України становить 900 грн. (10000.00 грн. X 3 роки X 3% річних/100%). Однак, позивач вимог щодо нарахування процентів річних за порушення боргового зобов`язання в порядку визначеному п. 4.2. договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р. не зазначав. А тому, нарахування процентів по кредиту у сумі понад 5250,00 грн. на підставі 1.6. цього договору є необгрунтованим та безпідставним. З огляду на викладене, вважає що загальний розмір суму відповідальності за неналежне виконання зобов`язання не повинен перевищувати суму 5000,00 грн., що становить 50% тіла кредиту. Відповідач зобов`язань за кредитним договором не виконав. Однак, слід зауважити, що й позовна заява подана в останній календарний місяць до закінчення трьохрічного строку позовної давності. Вважає, що зволікання позивачем у захисті власних прав спрямоване на отримання пропорційно великого та невиправданого прибутку кредитором. Так, відповідач зобов`язань за договором не виконав, а позивач пред`явив вимогу до відповідача пов`язану із невиконанням ним зобов`язань щодо сплати суми компенсації яка у 4.625 разів перевищує суму кредиту. Тобто, позивач пред`явив вимогу про компенсацію у розмірі що перевищує близько 462,5 відсотків суми основного зобов`язання. Зазначене суперечить вимогам законодавства. Не погоджується також із визначеним позивачем розміром витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000.00 грн. Так розмір таких витрат для відповідача є надмірним та непропорційним розміру порушеного ним зобов`язання. Так само розмір таких витрат не узгоджений в договорі про споживче кредитування. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанси».

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якиому зазначив, що покликання Позивача що договір є пролонгованим у відповідності до пунктів 2.3.1.1. та 2.3.1.2. договору про споживчий кредит №101016234 від 26.05.2021р. є необгрунтованим. Зокрема зазначені пункти передбачають право на продовження (пролонгації) строку кредитування. Жодних договорів щодо продовження строку кредитування, а так само договорів про пролонгацію договору споживчого кредитування не укладалось. Та докази такої пролонгації не надано Позивачем. Кошти на погашення кредиту він жодного разу не вносив, а тому у нього наявна заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом. Відтак обгрунтованим є нарахування відсотків у розмірах визначених пунктом 1.5.2 договору про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021р. у розмірі 5250 гривень тіла кредиту - у розмірі 10000 гривень та 1000 гривень комісії за надання кредиту згідно пункту 1.5.1. договору про споживчий кредит. Зазначає, що інші заперечення викладено у відзиві.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11.06.2024 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 11.06.2024 ухвала Шевченківського районного суду м. Львова про передачу справи за підсудністю; 05.08.2024 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду; 28.08.2024 заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи; 03.09.2024 заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи; 19.09.2024 відзив на позовну заяву; 27.09.2024 заява представника позивача про стан розгляду справи; 30.09.2024 відповідь на відзив; 16.10.2024 заперечення на відповідь на відзив.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26.05.2021 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101016234, згідно з п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк 30 днів з 26.05.2021 року, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000,00 грн., а позичальник - повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 25.06.2021 та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 5250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1, 75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставку за користування кредитом - 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На укладення цього договору в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подав анкету-заяву на отримання кредиту №101016234 .

У такій анкеті-заяві визначено суму кредиту, строк дії та дату повернення кредиту, комісію та відсотки за користування кредитом тощо, які є однаковими з умовами, передбаченими договором споживчого кредиту.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано такий електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення договору № 101016234 від 26.05.2021 року узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 101016234, що підтверджується платіжним дорученням № 28013217 від 26.05.2021 року.

14.09.2021 року між ТзОВ «Мілоан» (кредитор) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 08Т, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові зуха плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08Т від 14.09.2021 року, ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101016234 від 26.05.2021 року у розмірі 46250,00 грн., яка складається з 10000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35250, 00 грн. сума заборгованості за відсотками та 1000, 00 грн. сума заборгованості за комісією.

Таким чином позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до відповідача.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме, не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим утворилася заборгованість перед позивачем як новим кредитором.

Згідно деталізованого розрахунку заборгованості (відомість про щоденні нарахування та погашення) за Договором про споживчий кредит № 101016234 від 26.05.2021, загальний розмір заборгованості становить 46 250,00 грн., із яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 35 250,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1 000,00 грн сума заборгованості за комісійними винагородами; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Разом з тим, відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з врахуванням) всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних базових умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стан драних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору.

Відповідач 25.06.2021 кредит в сумі 10000,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов Кредитного договору, з якими погодився Відповідач, нарахував проценти за користування кредитом, а саме за п. п. 1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору та за п. п. 1.6, 2.3.1.2 Кредитного договору.

З відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101016234, встановлено, що 25.06.2021 ОСОБА_1 надано кредит в сумі 10000,00 грн., нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 1000,00 грн., за період з 27.05.2021 по 25.06.2021 нараховано проценти за ставкою 1,75% за кожен день строку користування кредитом згідно п.1.5.2 договору, за період з 26.06.2021 по 25.07.2021 нараховано проценти за стандартною (базовою) ставкою 5,0% за кожен день користування кредитом згідно п.1.6 договору. Повернення кредиту та нарахованих процентів відповідач не здійснював.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка складається з тіла кредиту у розмірі 10 000, 00 грн. та відсотків нарахованих за період 60 днів, а саме починаючи з 27.05.2021 року по 25.07.2021 року у розмірі 35250, 00 грн.

Що стосується стягнення комісії у розмірі 1000,00 грн., то позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними.

За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочинне створює юридичних наслідків,крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.ч. 1-3ст. 216 ЦК України).

За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.

З врахування наведеного, заявлені позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з врахуванням наведеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2370,00 грн.

В той же час суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 6000 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зі змісту поданих на підтвердження вказаних обставин документів вбачається, що Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024 року, додаткова угода № 74 до договору № 42649746 від 01.04.2024 року та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 10.05.2024 підписані позивачем та адвокатом Білецьким Б.М., в той час як скерована до суду позовна заява підписана не останнім, а директором ТзОВ «Діджи Фінанс» ОСОБА_2 , який представляє інтереси позивача, а не адвокатом Білецьким Б.М., тому надання останнім правничої професійної допомоги позивачу у цій справі є не доведеним належними доказами, що позбавляє суд можливості стягнути такі витрати з відповідача.

Керуючись ст. ст.2,10, 12, 141,247, 258, 259,263-265, 274-279,280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,- задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заборгованість за кредитним договором № 101016234 від 26.05.2021 року у розмірі 45250,00 грн. (сорок п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», судовий збір у розмірі 2370,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

СуддяД. А. Кукса