Номер провадження № 2/521/262/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 жовтня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді РОїк Д.Я.
при секретарі Каліній П.О.
розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, що завдана внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року відкрито провадження по справі у загальному позовному провадженні.
29 березня 2023 року було подано заяву про залучення доказів, а саме: докази на підтвердження звернення позивачами до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявами про здійснення відшкодування оціненої матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 31 березня 2022 року та відповіді на них.
Ухвалою від 23 травня 2023 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивачів -адвокат Шкода Віра Миколаївна направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивачів, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ч.ч. 1-3ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 31 березня 2022 року о 12 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом BMW 428 XI, д.н.з НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Спартакіська, 51, при виїзді з другорядної дороги, вул. Сільська, не надав дороги автомобілю Ford, д.н.з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі по вул. Спартаківській, в результаті чого допустив з ним зіткнення.Відповідач ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.3 Б, 16.11 ПДР України.В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
10 червня 2022 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/7291/22 відповідача ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди від 31 березня 2022 року, яка мала місце в м. Одесі по вул. Спартаківська, 51 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Так, відповідно до Висновку експерта № 50-22В від 22 червня 2022 року експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Ford Focus д.н.з НОМЕР_2 , 2018 року випуску, вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП від 31.03.2022 року складає 915 906,73 грн.
Відповідно до Висновку експерта № 38-22В від 31.05.2022 року експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Ford Focus д.н.з НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Focus д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 31.03.2022 року визначена рівною 276 128,87 грн.
Згідно акту виконаних робіт № 31 від 09 червня 2022 року, послуги евакуатора з транспортування авто у напрямку з вул. М. Троїцького 1а, до вул. Брестська, 55 виконані ФОП ОСОБА_5 у сумі 1000,00 грн.
Згідно акту виконаних робіт № 30 від 31.03.2022 року, послуги евакуатора з транспортування авто у напрямку з АДРЕСА_1 виконані ФОП ОСОБА_5 у сумі 1200,00 грн.
Листом МТСБУ № 3-01б/6631 від 27.02.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП яка мала місце 31.03.2022 року о 12:01:00 за участю т/з Ford 9101ОЕ, з посиланням на п.п. а) п. 41.1 ст. 41 закону, оскільки т/з з номерним знаком НОМЕР_2 не відповідає вимогам з п. 1.7. ст. 1 Закону та не є забезпеченим.
Страхування - це система економічних відносин, які виникають між двома сторонами - страховиком і страхувальником - щодо забезпечення захисту майнових інтересів останнього за рахунок сплати ним страхових платежів (премій) до спеціально створених для цього цільових фондів, звідки здійснюється відшкодування збитків (у разі настання обумовлених страхових ризиків).
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно п.«а» ст.41.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як встановлено судом, та вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 не на день події, яка мала місце 31.03.2022 року не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, відповідно, МТСБУ своїм листом від 27.02.2023. було прийнято рішення про відмову у проведені регламентної виплати за рахунок коштів відповідного фонду.
Водночас, з метою встановлення розміру збитку, позивач ОСОБА_1 звертався до судового експерта Вєлкова В.М., який надав відповідний висновок експерта, № 38-22В, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford» , н.з. НОМЕР_2 , становить 276128,87 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином, звернення потерпілої особи до МТСБУ, а не безпосередньо до заподіювана шкоди, зокрема у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність є правом особи, а не обов`язком.
Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, з врахуванням вищенаведеного, з відповідача ОСОБА_4 , як винуватця ДТП, підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1 276128,87 гривень матеріального збитку.
Що стосується вимоги про стягнення моральної школи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивач мотивує завдання йому моральної шкоди тим, що вона, внаслідок ДТП зазнала сильних душевних страждань та переживань, оскільки є особою пенсійного віки, порушився встановлений ритм її життя. Це спричинило значні незручності.
В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу дійсно були спричинені моральні страждання з приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. оцінені нею суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх на суму 5000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що 31.03.2022 року у день дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений транспортний засіб позивача відтранспортовано з місця ДТП у напрямку з вул. Спартаківська, 53 до вул. М. Троїцького, 1А, що підтверджує акт виконаних робіт № 30 від 31.03.2022 року. Вартість зазначеної послуги склала 1200 (одна тисяча двісті) грн.
А отже, позивачка понесла додаткові витрати у зв`язку із пошкодженням її транспортного засобу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн.
Тому, суд визнає доцільним стягнути з відповідача витрати за транспортування її пошкодженого транспортного засобу у розмірі 1200 грн. (одна тисяча двісті гривень) виходячи з позиції того, що на евакуацію покриваються витрати на транспортування транспортного засобу від місця ДТП до місця проживання власника або особи, яка використовує його на законних підставах, та місця ремонту пошкодженого транспортного засобу. Суд не приймає до уваги понесені витрати позивачкою вдруге на транспортування її пошкодженого транспортного засобу відповідно до акту виконаних робіт №31 від 09.06.2022 року на суму 1000 (одна тисяча) грн., адже такі витрати суд визнає недоцільними та такими, як понесені безпідставно.З огляду за зазначене, понесені витрати позивачкою вдруге на транспортування її пошкодженого транспортного засобу відповідно до акту виконаних робіт №31 від 09.06.2022 року на суму 1000 (одна тисяча) грн. не підлягають задоволенню.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Щодо позивних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, суд відмовляє у повному обсязі у зв`язку із недоведеністю вимог з урахуванням ст. 81-86 ЦПК України.
10 червня 2022 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/7291/22 відповідача ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди від 31 березня 2022 року, яка мала місце в АДРЕСА_2 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Однак, матеріалами справи має бути підтверджено статус учасників ДТП, свідків та потерпілих, однак такі відомості в постанові суду від 10 червня 2022 року по справі № 521/7291/22,протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 092600 від 11.05.2022 року відсутні. Більш того, в графі протоколу свідки чи потерпілі- інспектором ДПП зазначено: при складанні протоколу свідки потерпілі відсутні.
Крім того , матеріали справи містять копію висновку про обгрунтовність невнесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2022 року, підписаний старшим слідчим ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області А.В. Спицькою А.В.Так, ст.слідчий Спицька А.В., розглянувши матеріали ДТП, яка мала місце в м. Одесі 31.03.2022року, враховуючи що в результаті даної ДТП крім водія ОСОБА_4 ніхто більше не отримав тілесні ушкодження, тому в події не вбачається складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України.
Факт причетності позивача ОСОБА_2 до ДТП яка відбулась 31.03.2022 року, а також заподіяння тілесних ушкоджень або моральних страждань позивачем не доведено.
Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю факту заподіяння такої шкоди.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 2858,87 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23,1167, 1168,1172,1187,1193 ЦК України, ст.ст. 13,81, 141 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Київським РВ 12.02.2015 року) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір 2858,87 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 87 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Д.Я. Роїк