Справа № 203/6202/23
Провадження № 2-др/203/44/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

26.12.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

23.12.2024 року в системі «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індюкової Т.В. (далі заявник, відповідач; представник заявника, відповідача) до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №203/6202/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк», банк, позивач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій заявник просить суд:

- стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування вимог заяви представник заявника, посилаючись на положення ст. 141 ЦПК України, зазначила, що 06.04.2024 року між відповідачем та адвокатом Індюковою Т.В. був укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого його сторонами передбачена фіксована сума гонорару адвоката, яка становить 7000,00 грн за обсяг робіт, зазначений у п.2.2. умов договору. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 20.12.2024 року за договором №41 про надання правничої допомоги від 06.04.2024 року, адвокат виконала, а клієнт прийняв роботи, підтвердив їх виконання на загальну суму 7000,00 грн. На підставі договору №41 від 06.04.2024 року клієнтом був оплачений гонорар адвокату у фіксованому розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №41 від 06.04.2024 року. При цьому представник заявника вказала, що законом України не встановлено відповідних вимог до розрахункових документів, які повинен надати адвокат на підтвердження оплати клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа.

З огляду на викладене вище, представник заявника звернулась до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі.

Позивач не надав до суду заяву із запереченнями проти задоволення заяви представника відповідача (заявника) про стягнення судових витрат або заяву про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Проте у відповіді на відзив від 08.05.2024 року представник позивача, посилаючись на положення ст. 137 ЦПК України, судову практику ВС, вказав, що представник відповідача не надала разом з відзивом на позов доказів на підтвердження заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та просив суд зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Судове засідання з розгляду заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі було призначене судом на 26.12.2024 року о 12:00 годині, в яке учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Представник заявника (відповідача) подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Представник позивача не повідомив суду причини неприбуття у судове засідання з розгляду заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 128, 211, 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, розглянув заяву представника відповідача (заявника) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за відсутності учасників справи.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Під час розгляду судом заяви представника відповідача (заявника) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, в межах розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що рішенням суду від 16.12.2024 року було частково задоволено позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (адреса місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.06.2018 року станом на 07.09.2023 року, яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у загальному розмірі 8252,26 грн (вісім тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 26 копійок); у задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме: щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості по відсоткам у розмірі 3761,68 грн відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (адреса місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1843,61 грн (одна тисяча вісімсот сорок три гривні 61 копійка).

У відзиві на позов від 16.04.2024 року представник відповідача з посиланням на п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, зокрема, зазначила, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, становить 7000,00 грн. Докази понесених витрат будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення по справі, та просила суд: стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

На підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, представник відповідача (заявника) надала суду копії: ордера на надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №37 від 21.03.2024 року у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, адвокат Індюкова Т.В.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.06.2022 року, серії ЗП №002969; договору №41 про надання правничої допомоги від 06.04.2024 року, укладеного між Компанцем І.В. (далі клієнт) та адвокатом Індюковою Т.В. щодо надання правничої допомоги із захисту прав та інтересів клієнта у судовій справі №203/6202/23, яка перебуває на розгляді у Кіровському районному суд м. Дніпропетровська; квитанції до прибуткового касового ордера №41 від 06.04.2024 року на суму 7000,00 грн; акта прийому-передачі виконаних робіт від 20.12.2024 року до договору про надання правової допомоги №41 від 06.04.2021 року з детальним описом робіт по судовій справі №203/6202/23 на загальну суму 7000,00 грн (ознайомлення з матеріалами справи 26.03.2024 року; складання та подання відзиву на позов від 10.04.2024 року; складання та подання заперечення від 15.06.2024 року; здійснення супроводження справи у суді 1 інстанції; прийняття участі у судових засіданнях 11.11.2024 року, 16.12.2024 року).

Відповідно до умов договору, сторони визначили, що вартість гонорару за договором становить фіксовану суму у загальному розмірі 7000,00 грн за обсяг роботи, зазначений у п. 2.2. умов договору в суді 1 інстанції (п.3.2. договору).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування стороні відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 8, 10 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати .

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень ст. ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, провадження №12-14гс22).

Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа №815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа №826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №922/1163/18).

При цьому, як зазначив Верховний Суд, у своїй правовій позиції, викладеній в постанові від 16.04.2020 року по справі №727/4597/19, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність, тому до них не можуть бути застосовані положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148. Останні не визначають порядку здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. При цьому відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, тому адвокат може видавати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку тощо), який і буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналіз викладеного вище вказує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як, зокрема, захист, представництво.

Так, відповідачу була надана професійна правнича допомога адвокатом Індюковою Т.В., та на підтвердження понесених витрат відповідач надав суду належні та допустимі доказі, які вказують на те, що протягом судового розгляду справи йому була надана професійна правнича допомога адвоката на загальну суму 7000,00 грн, відповідно до умов договору. Таку суму витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд вважає співмірною, розумною складності справи.

Водночас пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню відповідачу підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2191,77 грн (7000,00 грн х 3761,68 грн : 12013,94 грн = 2191,77 грн).

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі та відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2191,77 грн.

Тому суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, про що ухвалити додаткове рішення в цивільній справі.

Керуючись статтями 3-13, 133, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Заяву представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (адреса місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати відповідача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2191,77 грн (дві тисячі сто дев`яносто одна гривня 77 коп.).

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ф.М. Ханієва