Справа № 346/3921/24
Провадження № 2/346/1650/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максимюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 року, звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 , посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого була - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виданою старостою села Сопів Печеніжинської селищної ради Л. ШОВГЕНЮК 18.01.2024 року № 53/10-15 та випискою з по господарської книги від 22.01.2024 р. № 7/10-13. 3 введенням в дію з 01.07.1990 року Закону СРСР, а з 15.04.1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і в даній справі слід керуватися п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», в якому зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Власність колгоспного двору регулювалася - ст.ст. 120 - 126 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) і згідно ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку була зареєстрована проживала тільки - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виданою старостою села Сопів Печеніжинської селищної ради Л. ШОВГЕНЮК 18.01.2024 року № 53/10-15. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві була зареєстрована тільки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то їй належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Вищевказане нерухоме майно збереглося і на даний час, що стверджується виготовленим 12.06.2024 року ТзОВ «Геоземкадсервіс» технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації» за № 80118. Згідно з технічним паспортом на будинок за адресою АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок - «А» та господарські споруди: стодола - «Г»; підвал - «Г1»; навіс - «В»; криниця - «№2», огорожа - «№3»; ворота - «№4». Однак згідно виписки із інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 80118 зазначено, що право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - не зареєстровано. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 17.01.2011 року зроблено актовий запис за № 3, що стверджується свідоцтвом про смерть сер. НОМЕР_1 , вид. 17.01.2011 року, виконавчим комітетом Сопівської сільської ради Коломийського р-ну. ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 06.12.2006 року приватним нотаріусом В.М. ГРИГОРЕЦь та зареєстрований в реєстрі за № 2553, яким вона все своє майно заповіла йому - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом і він, позивач, прийняв дану спадщину подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у визначений законом термін (до шести місяців з дня смерті спадкодавця) та оформив свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Інших спадкоємців окрім мене немає. Вказане буде підтверджено копією спадкової справи, яку за моїм клопотанням на запит суду надасть Коломийська держава нотаріальна контора. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою старостою села Сопів Печеніжинської селищної ради Л. ШОВГЕНЮК 18.01.2024 року № 53/10-15. Хоча право власності на спірне нерухоме майно не зареєстровано, він вправі поставити вимогу про визнання за мною права власності на дане спадкове майно з наступних підстав. Спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , були збудовані в 1918-1948 роках, про що вказано у у виписці з по господарської киги № 6 та Технічному паспорті на будинок виготовленому ТзОВ «Геоземкадсервіс». На момент закінчення даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не була передбачена ні обов?язкова реєстрація будівель та споруд, ні державна реєстрація права власності на них. З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , він звернувся до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори МАНУЛЯК І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, господарські будівлі та споруди. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинок. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не взмозі, в зв?язку з із тим, що в ОСОБА_3 відсутній правовстановлюючий документ та право власності за нею не зареєстровано. 3 таких підстав постановою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори МАНУЛЯК ІВ., мені рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку ПП «КАРПЮК ІВАН СТЕПАНОВИЧ» загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 становить - 134 776,00 грн. Тому просить визнати за ним, право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Від представника позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 від 17.01.2011 року (а.с. 6).

Відповідно до копії Заповіту від 06.12.2006 року, ОСОБА_5 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на вкладах або на рахунках у банківських (фінансових) установах, заповідає ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7615184 від 06.12.2006 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорцем В.М., 06.12.2006 року, за № 41273967, було зареєстровано заповіт (а.с. 11).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26423739 від 18.03.2011 року, було зареєстровано спадкову справу № 50883898, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до копії виписки із господарської книги № 6 від 22.01.2024 року, с. Сопів, на 1991-1995 роки, головою господарства на праві власності, а саме: житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Відповідно до копії Довідки, виданої, у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину від 18.01.2024 року, про те, що померлій ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ; приватизована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0, 2000 га, кадастровий номер :02:004:0141; приватизована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 1296 га, кадастровий номер :02:004:0163; господарство відноситься до селянського двору. Станом на 01.07.1990 рік, у будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , була зареєстрована і проживала одна. На день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені померлої ОСОБА_5 , у виконкомі Сопівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 14).

Відповідно до копії Довідки № 39 від 19.01.2011 року, виданої виконкомом Сопівської сільської ради, ОСОБА_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 , про те, що він здійснював догляд за померлою тіткою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 3 від 17.01.2011 року, та вели спільне господарство у АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до копії Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 80118 від 29.04.2024 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», про те, що у АДРЕСА_1 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року, у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано (а.с. 16).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2024 року, державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що право власності на вказане нерухоме майне не зареєстровано та правовстановлюючий документ відсутній (а.с. 36).

За таких обставин суд доходить висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,392,1216,1218,1233-1236,1268-1270,1273-1275ЦК України, ст.ст. 1, 27,31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4,13, ст. 76,77,246, 247 ч. 2, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Печеніжинська селищна рада, , адреса: смт. Печеніжин, вул. Незалежності, 15, Коломийського району, Івано-Франківської області, 78274.

Суддя: Васильковський В. В.