Справа № 487/5318/23
Провадження № 2/487/454/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., секретаря Радченко К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Тетяна Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2023 позивач звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: пенсію, яка була донарахована і належала ОСОБА_2 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11328/21 в сумі 230570,27 грн., але не була ним одержана за життя та зобов`язати ГУПФУ в Миколаївській області виплатити позивачу зазначену суму.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_2 . Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11328/21 визнано протиправним дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 та зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області перерахувати і виплатити пенсію з 01.04.2019 року, обчисленої на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення №9/1/2654 від 29.10.2021 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням раніше здійснених виплат. Рішення суду набрало законної сили, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати пенсії перед ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2019 року по 01 червня 2022 року на загальну суму 230570,27 грн. Приватним нотаріусом Боненко Т.Л. за заявою позивача заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , направлено письмове звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області про надання інформації про наявність та суму недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , на що отримано відповідь, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, що стало підставою зверненням до суду.

Ухвалою суду від 20.09.2023 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.11.2023 підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду.

17.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. У відзиві на позов відповідач зазначає, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. Рішення суду є актом індивідуальної дії, яке стосується прав та інтересів визначеної в рішенні особи та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати коштів, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду. Вказав, що позивач на час смерті ОСОБА_2 не перебувала з ним у шлюбі, зареєстрованому у встановленому законодавством порядку, відповідно право на отримання недоодержаної пенсії відповідно до Закону №2262 у неї відсутнє. Вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість.

В судове засідання сторона представник позивача адвокат Басараб В.В. не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, 17.10.2023 подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 справі № 400/11328/21: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що полягає у непроведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 29.10.2021 № 9/1/2654, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 29.10.2021 № 9/1/2654, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виплатити ОСОБА_2 перераховану пенсію у розмірі 100 відсотків від нарахованої суми та з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду, проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату пенсії ОСОБА_2 . Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 року на виконання рішення суду з урахуванням раніше проведених виплат склала 230570,27 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 01.02.2023.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Боненко Т.Л. 04.11.2022 року за реєстраційним № 1499, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

07.02.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Боненко Т.Л. заведено спадкову справу №04/2023 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із спадкової справи вбачається, що 27.07.2023 року приватний нотаріус Боненко Т.Л. звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва із запитом щодо наявності та суми неотриманої пенсії ОСОБА_2

01.08.2023 року ГУ ПФУ в Миколаївській області надано відповідь, згідно якої ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсію припинено з 01.02.2023 у зв`язку зі смертю пенсіонера, недоотримана пенсія станом на 01.08.2023 року відсутня. Одночасно повідомлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.

Відповідно до ст. 61 Закону № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Способи захисту визначені Цивільним кодексом України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 від 09 квітня 1992 року(далі - Закон №2262), визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262.

Отже,Закон № 2262є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення вказаних вище категорій громадян України.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону №2262.

Згідно із пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначаються пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Основними умовами для отримання сум недоодержаної пенсії є проживання членів сім`ї разом із пенсіонером та відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно з вимогами статті 52 Закону №2262, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_2 не встиг скористатися своїм правом на отримання належних йому сум виплат, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно дозаконуза своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З відзиву на позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. ОСОБА_2 припинено виплату пенсії з 01.02.2023 у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 (справа № 400/11328/22), тож суд вважає, що позивач, і в силу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, як член сім`ї, і в силу ст. 1218 ЦК України, як спадкоємець за заповітом набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка.

Слід зазначити, що за інформацією, наданою відповідачем, судом з`ясовано, що сума нарахованих але не виплачених доплат ОСОБА_2 становить 230570,27 грн.

Варто зауважити, що відповідно до ч.1ст.13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення в межах тих, в яких вони заявлені.

Посилання сторони відповідача на ст. 1219 ЦК України, щодо не включення до складу спадщини права померлого на отримання пенсії, є безпідставними оскільки в даному випадку сторона позивача не простить про перехід до неї права на отримання призначеної померлому пенсії, а просить стягнути донарахованої згідно рішення суду за життя ОСОБА_2 та не виплаченої йому пенсії.

Крім того відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 2310,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Тетяна Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на пенсію, яка була призначена, нарахована ОСОБА_2 на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11328/21 в сумі 230570,27 грн.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_2 на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11328/21 у розмірі 230570,27 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 2310,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач:Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, .

Суддя Гаврасієнко В.О.