Справа № 302/906/24
Провадження № 2/302/302/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 31.12.2024 року с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: 01133, м.Київ вул.Мечнікова, буд.3 офіс 306, ЄДРПОУ - 44276926) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

В С Т А Н О В И В :

03.07.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2074317. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами Договору.

Позивач вказує, що підписанням договору, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма істотними його умовами і йому була надана вся інформація, передбачена вимогами діючого законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.

Таким чином, позивач вважає, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого договору, на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом «Про електронну комерцію».

Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.

Незважаючи на це, відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами, не сплачує.

29.11.2021 року укладено договір №29/11-1, відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2074317 від 27.09.2021 року.

10.01.2023 укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2074317 від 27.09.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року.

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2074317 від 27.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23 652,19 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту; 13 470,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 160,00 грн інфляційні збитки; 22,19 грн нараховані 3% річних, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит за № 2074317 від 27.09.2021 року у розмірі 23652,19 грн. та понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.07.2024 відкрито провадження у справі № 302/906/24 у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с.39-40).

15.07.2024 року до суду представником відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Підодвірного Т.І., через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача вважає, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки твердження позивача, що між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від № 2074317 від 27.09.2021 року, не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Вказують, що доданий до матеріалів справи Договір № 2074317 від 27.09.2021 року не містить підписів сторін Договору. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору №2074317, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення Відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Також роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Та доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано.

Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Та наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам ст.ст5,7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору.

Позивачем не надано доказів на підтвердження, що відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтвердження отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжні картку, яка належить саме відповідачу.

Та вважають, що позивачем не доведено факту укладення сторонами Договору від 27.09.2021 року № 2074317, що свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вважають, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Стосовно витрат позивача на правову допомогу, вважають, що вказані витрати не є співмірними із ціною позову, значенням справи для сторін, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який ним витрачений на виконання відповідних робіт. Та у поданому відзиві сторона відповідача просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ТОВ "«Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.46-52).

19.07.2024 року представником позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. подано через систему «Електронний суд» клопотання про витребування доказів, в якому просить поновити строк на подачу клопотання про витребування доказів та витребувати у Акціонерного товариства "Сенс Банк" інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_1 ; ідентифікаційні дані власника цієї картки та її повний номер, також докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень, які 27.09.2021 року о 08:31 год. були на неї перераховані (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 у період з 27.09.2021 року по 18.07.2024 року (а.с.57-60).

19.07.2023 року представником позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. подано до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі (а.с.70-80).

25.07.2024 року представником позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. подано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких просить поновити строк на витребування доказів та задовольнити клопотання ТОВ «Коллект Центр» про витребування доказів, вказуючи, що підставою для витребування доказів стало заперечення відповідача ОСОБА_1 факту отримання коштів (а.с.93-95).

26.07.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Підодвірним Т.І. подано до суду через систему «Електронний суд» клопотання про залишення заяви без розгляду та в якій просить залишити без розгляду додаткові пояснення представника позивача та відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування додаткових доказів (а.с.99-101).

02.08.2024 року представником позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. подано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких просить поновити позивачу строк на витребування доказів та задовольнити клопотання позивача ТОВ «Коллект Центр» про витребування доказів (а.с.106-109).

Ухвалою суду від 02.08.2024 року задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Коллект Центр» та поновлено строк на подачу позивачем клопотання про витребування доказів. Витребувано з Акціонерного товариства "Сенс Банк" наступну інформацію: чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) платіжна картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень, які 27.09.2021 року о 08:31 год. були на неї перераховані (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період з 27.09.2021 року по 18.07.2024 року); ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , у тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та інші відомості про власника вказаної картки. В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Підодвірного Т.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про залишення без розгляду додаткових пояснень позивача відмовлено (а.с.118-121).

В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте представником позивача Морозовою В.В. подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі за наведеними у позові підставами (а.с.149-150).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Підодвірний Т.І. повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про отримання sms-повідомлень, які є в матеріалах справи (а.с.45,138-141), однак про причини неявки в судове засідання відповідачем не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки на адресу суду не надано.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, вивчивши заперечення відповідача, викладені у відзиві проти позову, ознайомившись з відповіддю на відзив, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.

Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Судом встановлено, 27.09.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позичальник) був укладений кредитний договір №2074317, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 1,9900%, строком до 27.10.2021 року (п.1.1, 1.3, 1.6 Договору).

Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем ОСОБА_1 умов кредитування.

У відповідності до п.1.7 сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений у п.1.5 термін. Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку.

Матеріали справи містять також заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 (а.с.9), паспорт споживчого кредиту ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (а.с.7,8), Додаток 1 до Кредитного договору № №2074317 від 27.09.2021 року, Графік платежів (а.с.8 зв.).

Та як вбачається з матеріалів справи, одночасно з кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 року сторонами за допомогою електронного підпису було підписано додаток №1 до Кредитного договору №2074317, а саме графік платежів, зі змісту якого вбачається: дата видачі кредиту: 27.09.2021, дата платежу 27.10.2021 року (30 днів); сума кредиту 1000,00 грн., проценти за користування кредитом 5970,00 грн. Загальна вартість кредиту - 15970,00 грн. (а.с.8 зв). Також підписано паспорт споживчого кредиту №2074317 (а.с.7-8).

Згідно п.2.1 договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с.6).

На виконання умов укладеного договору №2074317 від 27.09.2021 року кредитодавцем перераховано грошові кошти на платіжну картку позичальника НОМЕР_1 в сумі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 447522613 (дата та час оплати - 27.09.2021 року о 08:31 год.), призначення платежу: видача кредиту згідно договору №2074317 від 27.09.2021 року (а.с.10).

04.09.2024 року на виконання ухвали суду від 02.08.2024 року, АТ «Сенс Банк» надано на адресу суду інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , відкрито запитувану карту НОМЕР_1 за період з 27.09.2021 року 18.07.2024 року включно, та з наданої банком виписки вбачається зарахування на вказану картку грошових коштів в сумі 10000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_4 (а.с.130-134) та відповідно до якої слідує, що 27.09.2021 року о 08:31 год. на платіжну картку ОСОБА_1 зараховано кредитні кошті в сумі 10000,00 гривень (а.с.135), та надані докази спростовують доводи сторони відповідача про неотримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Згідно Паспорту споживчого кредиту сума кредиту становить - 10000,00 гривень, строк кредитування (основний/продовжений) 30/60 днів, метою кредиту є: придбання споживчих товарів або послуг, для задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; способом надання кредиту є переказ на Картковий рахунок. Процентна ставка 726,35 відсотків річних. Тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом 5970,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 15970,00 грн. Реальна річна процентна ставка 20635,85 відсотків річних (а.с.7зв.,8).

З розрахунку заборгованості ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» вбачається, що станом на 27.01.2022 року, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 447522613 від 27.09.2021 року, становить 23470,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)- 10000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 13470,00 грн. (а.с.10-11).

29.11.2021 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №29/11-1, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.14-15), відповідно до умов якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року, що підтверджується реєстром боржників від 28.01.2022 року, де у п/п.2710 зазначено боржника ОСОБА_1 (а.с.16-17,19).

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав (купівлю-продаж) вимоги, копія якого є в матеріалах справи (а.с.20-22 та відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року, що підтверджується реєстром боржників від 10.01.2023 року, де у п/п НОМЕР_5 зазначено боржника ОСОБА_1 (а.с.22-23,26).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» станом на 04.06.2024 року становить 23 652,19 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 470,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 160,00 грн інфляційні збитки; 22,19 грн нараховані 3% річних (а.с.13).

Вказаний розрахунок відповідачем не оспорений, контррозрахунку заборгованості відповідачем ОСОБА_1 суду не подано.

За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок суми заборгованості за вказаним кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року, суд не має підстав піддавати їх сумніву.

Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом."

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору,... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року, здійснив лише платіж 27.10.2021 року в сумі 5970,00 грн. на рахунок попереднього кредитора ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», однак для погашення існуючої заборгованості в сумі 23652,19 грн. ні на рахунки ТОВ «Вердикт Капітал», ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр» не здійснював, наявну заборгованість до теперішнього часу не погасив.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах справи відсутні і суду такі докази не надаі.

Крім того, детальний щомісячний розрахунок нарахувань/погашень позичальника ОСОБА_1 за період з 27.09.2021 року по 26.12.2021 року за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року, тобто в межах строку дії останнього, здіснював ще первісний кредитор ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРФІНАНС», і цей розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с10 зв,11).

Вищезазначені надані позивачем у цій справі документи на підтвердження відступлення права вимоги та її розміру (а.с.14-15,20-22), у тому числі кредитний договір та два договори відступлення права вимоги із додатками до них, зокрема з розрахунком заборгованості, реєстрами боржників та актами прийому передачі та інші, є належними, допустимими доказами у цій справі в обґрунтування позову позивача.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19; від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного; цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. |

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить - про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - В-343493 (а.с.7,8,9).

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором про надання банківських послуг належним чином не виконав, та у строк, встановлений договором, позичальник кредитні кошти не повернув, тому суд дійшов висновку, що вищезазначена сума заборгованості у загальному розмірі 23652,19 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Суд виходить з таких принципів: - презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), зокрема вищезазначеного кредитного договору № 2074317 від 27.09.2021 року та двох договорів відступлення прав вимоги, підписаних їх сторонами без зауважень і розбіжностей, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсними вищезазначених договорів не заявляв, також у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначеного кредитного договору чи двох договорів відступлення права вимоги недійними),

- принципу обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), за змістом якої вищезазначені кредитний договір та два договори відступлення права вимоги є обов`язковими для виконання його сторонами.

Всупереч умов укладеного кредитного договору № 2074317 від 27.09.2021 року, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цих договором, відповідчем ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість в загальній сумі 23652,19 грн., яка підлгяає стягненю з відповідча на користь позивача в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справ та понесених позивачем, керуючись приписами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № від 21.06.2024 року, яка є в матеріалах справи (а.с.1).

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 9000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 07 червня 2024 року був укладений Договір про надання правової допомоги №07-06/2024, копія якого є в матеріалах справи (а.с.30-31).

До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №469 від 07.06.2024 року про погодження наданих правових (юридичних) послуг; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року на загальну суму 9000 грн.; копію платіжної інструкції № від 11.06.2024 року про оплату ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» згідно договору про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024 року.

Вищенаведені документи судом оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно з цим, приймаючи до уваги заперечення відповідача щодо завищеного розміру витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з ціною позову, складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.509,514,526,527,530,623,638,1048,1050,1054,1082 ЦК України, ст.ст.13,15,78,81,89,133,141,263-265,268,273,274-279, 354,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926) заборгованість за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021 року в загальному розмірі - 23652 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 19 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000,00 гривень, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 13470,00 гривень, інфляційні збитки 160,00 грн; нараховані 3% річних в сумі 22,19 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: 01133, м.Київ вул.Мечнікова, буд.3 офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, а всього стягнути - 6028,00 (шість тисяч двадцять вісім) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО