Справа № 473/2977/24
"23" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29 серпня 2023 року, 11 год. 10 хв. в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Чубчика, 2, відповідач, керуючи автомобілем марки Volkswagen LT 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час паркування, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, який був припаркований поруч та перебував в нерухомому стані, а саме марки Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу марки Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Шкода полягала в вартості необхідних для відновлення автомобіля до попереднього стану ремонтних робіт, що становила згідно розрахунку, виконаному страховиком відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», 11 265,20 грн (з урахуванням ПДВ), 9387,67 грн (без урахування ПДВ). Страховик відповідача виплатив позивачу страхове відшкодування за мінусом 2600,00 грн франшизи.
В зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2600,00 грн, а також моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, посилаючись на те, що він зазнав моральних страждань, що були обумовлені пошкодженням належного йому майна внаслідок протиправних винних дій відповідача, в зв`язку з чим він був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав.
Ухвалою суду від 05 червня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві проти цього не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.
Як убачається з матеріалів справи, 29 серпня 2023 року, 11 год. 10 хв. в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Чубчика, 2, відповідач, керуючи автомобілем марки Volkswagen LT 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час паркування, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, який був припаркований поруч та перебував в нерухомому стані, а саме марки Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача ОСОБА_2 , відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року.
Дана постанова, в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої вона ухвалена, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
При цьому, розглядаючи справу в цивільному порядку, суд не вправі перевіряти обставини дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в справі про адміністративне правопорушення з`ясовуються обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до відповідальності.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як володільця автомобіля марки Volkswagen LT 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 21406601 з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160000,00 грн та франшизою в розмірі 2600,00 грн.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (п. 2) та Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 4), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Разом з тим, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки застрахована, при настанні з його вини страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, зокрема шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого.
Як убачається з матеріалів справи, страховик відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант виплатив позивачу страхове відшкодування, відповідно до визначеної вартості матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу марки Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за мінусом 2600,00 грн франшизи.
Згідно п.77 ч.1 ст. 1 Закону України «Про страхування» у страхових правовідносинах визначено поняття «франшиза» - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, діючим законодавством передбачений обов`язок по відшкодуванню шкоди потерпілому як страховиком у межах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та договором, так і особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але за умови, що згідно з договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Тобто, обов`язок щодо сплати різниці між сумою страхової виплати та реальним розміром завданої шкоди покладається безпосередньо на завдавача шкоди.
Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхувальником, або особою відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
Згідно ст. 1167 ЦК України особа, якій неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана моральна шкода, має право вимагати відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, за наявності вини останньої, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч.ч. 3-5ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема подальшої поведінки заподіювача шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає очевидним, що внаслідок пошкодження належного позивачу майна він зазнав душевних страждань, останній був змушений докладати додаткові зусилля, нести додаткові витрати з метою захисту порушених прав у судовому порядку.
Виходячи з встановлених обставин, враховуючи характер, обсяг, тривалість вимушених змін у його житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що достатнім, адекватним та справедливим присудження позивачу відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить до стягнення судовий збір у розмірі 739,00 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (дві тисячі шістсот) грн в порядку відшкодування матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) грн в порядку відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір у розмірі 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн, а всього 5 339 (п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В Лузан