Справа № 369/3592/24
Провадження № 2/369/4425/24
27.11.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Соловюк В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про відшкодування збитків
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Петрівський квартал 2». Позов мотивує тим, що 31 жовтня 2018 року між нею та ТОВ «Петрівський квартал 2» укладено договір № 56/БХ17 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, на виконання якого нею сплачувались грошові кошти. Внаслідок затримки у будівництві вона розірвала цей договір та уклала з відповідачем 31 серпня 2020 року новий договір №41/ТШ14-Д про купівлю-продаж майнових прав, а сплачені нею кошти по першому договору зараховані на виконання другого договору. Але і в подальшому договір ТОВ «Петрівський квартал 2» не виконували, тому за її ініціативою 21 грудня 2021 року договір розірвано. За умовами останнього правочину, товариство мало повернути їй сплачені кошти в розмірі 142 029,50 грн., що становить 5 205,48 дол.США та штраф в розмірі 296 370 грн. протягом 180 днів.
Але кошти їй не повернули, тому на підставі ст.625 ЦПК України відповідач має сплатити три відсотки річних за період з 20 червня 2021 року по 22 лютого 2024 року (985 днів) на суму основного боргу 418,43 дол.США та на суму штрафу 23 823,27 грн.
Просив суд:
стягнути з ТОВ «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 :
сплачені на виконання Договору купівлі-продажу майнових прав в розмірі 5 205,48 дол.США та три відсотки за порушення строків їх сплати в розмірі 418,43 дол.США;
штраф в розмірі 296 370 грн. та три відсотки річних за прострочення їх сплати в розмірі 23 823,27 грн.;
судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 373,89 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 05 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк на подачу відзиву на позов з дня вручення ухвали.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
У судове засідання представник ТОВ «Петрівський квартал 2» не з`явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив подано не було. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, судові повістки направлялись відповідачу на адресу зареєстрованого місця перебування. Конверти повертались з відміткою «Адресат відсутній». Додатково відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Щодо вимоги позивача про стягнення коштів з відповідача сплачених на їх виконання суд вирішив наступне.
В силу приписів ч. 1 ст. 520 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При розгляді справи судом встановлено, що 31 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Петрівський квартал 3» було укладено Договір №41/ТШ14-Д купівлі-продажу майнових прав майнових прав на квартиру, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , та оплатити ціну таких прав.
Згідно п.1.3 Договору продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру.
Майнові права на квартиру за Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною Договору. Акт прийому-передачі підписується Сторонами після готовності до експлуатації завершеного будівництвом Об`єкта будівництва, у строк, визначений продавцем та за умови повного виконання покупцем своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до п. 3.1 цього Договору ціна майнових прав на квартиру становить 522 836,14 грн., в т.ч. ПДВ 87 139,36 грн., що еквівалентно 19 613,83 доларів США. Ціна майнових встановлена в доларах США та оплачується в національній валюті України-гривні.
Також 31 серпня 2020 року сторони підписали додаткову угоду до договору №41/ТШ14-Д, а саме п.6.5 та п.6.6 виклали в наступній редакції: «У разі дострокового припинення (розірвання) цього договору, з вини або ініціативи Покупця, Продавець сплачує Покупцю штраф в розмірі 296 370 грн. Строк повернення коштів протягом 180 календарних днів, з дати підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору».
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
21 грудня 2020 року ОСОБА_1 направила до ТОВ «Петрівський квартал 2» заяву про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав.
21 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ТОВ «Петрівський квартал 2» підписали додаткову угоду, а саме про розірвання договору №41/ТШ14-Д від 31 серпня 2020 року, з 21 грудня 2021 року та повернення коштів 142 029,50 грн. протягом 180 днів.
З огляду на що, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині та стягнути сплачені на виконання умов вищезазначених договорів позивачем грошові кошти в розмірі 5205,48 дол.США (що еквівалентно сплаченій сумі за умовами договору).
Щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних суд вирішив наступне.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «Петрівський квартал 2» грошові кошти, які останній зобов`язався повернути протягом 180 днів, починаючи з 21 грудня 2021 року, в розмірі 142029,50 грн. (що є еквівалентом 5205,48 дол.США) та погоджений штраф 296370 грн.
Оскільки ТОВ «Петрівський квартал 2» порушило умови договору, який розірваний, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування позивачу трьох відсотків річних на суму основної заборгованості. Перевіривши поданий суду розрахунок, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Петрівський квартал 2» підлягає стягненню три відсотки річних в розмірі 418,43 дол.США.
У частині стягнення трьох відсотків річних на суму штрафу в розмірі 23 823,27 грн. суд відмовляє, оскільки чинним законодавством та ст.625 ЦК України не передбачено таких нарахувань на штраф, який є також видом забезпечення виконання зобов`язань.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Петрівський квартал 2» штрафу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
В силу вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У додатковій угоді до договору №41/ТШ14-Д, а саме п.6.5 вказано: «У разі дострокового припинення (розірвання) цього договору, з вини або ініціативи Покупця, Продавець сплачує Покупцю штраф в розмірі 296 370 грн. Строк повернення коштів протягом 180 календарних днів, з дати підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору».
Згідно статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Стаття 252 ЦК України дає визначення строку та терміну, а саме: 1) строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; 2) термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Враховуючи зазначене, граничним строком виконання продавцем своїх зобов`язань по сплаті штрафу в розмірі 296 370 грн. є 20 червня 2021 року, які не виплачені позивачу, суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь з ТОВ «Петрівський квартал 2» штрафу.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу (правову) допомогу суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи 01 лютого 2024 року між адвокатом Цигиця Л.М. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 01/02/24 та 22 лютого 2024 року підписано акт наданих послуг.
Предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом інтересів, захистом та відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.
Відповідно до п. 3 Гонорар адвоката становить 25 000 грн.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Також суд на підставі ст.141 ЦПК України стягує судовий збір відповідно до задоволеної частини вимог в розмірі 5137,44 грн.
Відповідно до вимог частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про відшкодування збитків задоволити частково.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», ідентифікаційний код юридичної особи згідно з ; місцезнаходження: 08130, Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2В; номер засобів зв`язку: +38 .

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ