П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2024 року місто Київ

справа № 359/622/24

провадження № 22-ц/824/12382/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Гефест»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», подану адвокатом Остащенко Олесею Миколаївною,

на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Семенюти О.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року позивач ТОВ «ФК «Гефест» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньої суму в розмірі 400894, 67 грн. - 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за рішенням постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга Юридичного захисту інтересів споживачів».

Позов обґрунтовано тим, що 7 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк» укладено кредитний договір № 1311-003/07Ф, на підставі якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 2121000 грн., строком до 7 грудня 2009 року під 17,49% річних.

13 лютого 2012 року рішенням постійно діючим незалежним Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» у справі № 310/11 стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» 3851269,70 грн.

5 квітня 2012 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

12 лютого 2013 року згідно протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна було проведені торги, переможцем торгів став ПАТ «Правекс Банк», ціна продажу 1155000 грн, у зв'язку залишок боргу ОСОБА_1 складав 2 696 269,70 грн.

26 травня 2017 року між АТ «Правекс Банк» та ТОВ «Авістар» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

19 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Авістар» то ТОВ «ФК «Гефест» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого передано право вимога на 1 673 115 грн.

Станом на день звернення до суду рішення третейського суду відповідачем не виконано.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача за невиконання грошового зобов'язання 3% річних за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в сумі 400894,67 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року позов ТОВ «ФК «Гефест» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ три проценти річних від простроченої суми за період з 19 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 109605,08 грн.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за інший період часу та в більшому розмірі відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ТОВ «ФК «Гефест» - адвокат Остащенко О.М. подала апеляційну скаргу, в який просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснюється за весь період порушення грошового зобов`язання, а стягненню підлягає в межах строку позовної давності, а тому з моменту прострочення виконання зобов`язання за рішенням суду, нарахування здійснювалось попереднім кредитором - ПАТ КБ «Правекс Банк» і на підставі кредитного договору, перейшло до ТОВ «ФК «Гефест» (п.2 пп.1 Первісний кредитор передає відступає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників та поручителів за кредитними договорами та договорами забезпечення вказаних у реєстрах).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке було повернуто суду з відміткою поштового відправлення «Адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника процесу про розгляд справи.

Представник ТОВ «ФК «Гефест» адвокат Шкільняк Я.С. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 7 грудня 2007 року АКБ «Правекс-Банк» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 1311-003/07Ф, за яким АКБ «Правекс-Банк» надав кредит у розмірі 2121000 грн., а ОСОБА_1 зобов'язалась до 7 грудня 2009 року повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 17,49% річних.

Рішенням постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 13 лютого 2012 року з ОСОБА_1 на користь АКБ «Правекс-Банк» був стягнутий борг за кредитним договором № 1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року в розмірі 3851269 грн.70 коп. та витрати по сплаті третейського збору в розмірі 23800 грн.

На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 5 квітня 2012 року був виданий виконавчий лист № 6-274/12р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу за кредитним договором № 1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року в розмірі 3851269 грн. 70 коп. та витрати по сплаті третейського збору в розмірі 23 800 грн.

12 лютого 2013 року згідно протоколу № 1012850/4 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки) було проведено прилюдні торги, переможцем торгів став ПАТ «Правекс-Банк», ціна продажу 1155000 грн., у зв'язку з чим залишок боргу за рішенням суду складає 2696269,70 грн.

26 травня 2017 року АТ «Правекс-Банк» уклав з ТОВ «ФК «Авістар» договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, за яким АТ «Правекс-Банк» відступив ТОВ «ФК «Авістар» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року.

19 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Авістар» уклав з ТОВ «ФК «Гефест» договір про відступлення права вимоги № 20191219, за яким ТОВ «ФК «Авістар» також відступив ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1311-003/07Ф від 7 грудня 2007 року.

Зі змісту реєстру боржників від 19 грудня 2019 року вбачається, що позивачу був відступлений виключно борг по поверненню кредиту в розмірі 1673185 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що в період часу з 19 грудня 2019 року, тобто з дня набуття позивачем права вимоги, до 23 лютого 2022 року відповідач хоча б частково повернув борг за кредитним договором. Тому у ОСОБА_1 виник обов'язок сплатити ТОВ «ФК «Гефест» три проценти річних від простроченої суми за період часу з 19 грудня 2019 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 109605,08 грн..

Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Гефест» 19 грудня 2019 року набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 ; зі змісту реєстру боржників від 19 грудня 2019 року вбачається, що позивачу був відступлений виключно борг по поверненню кредиту в розмірі 1673185 грн.

У зв'язку з тим, що ТОВ «ФК «Гефест» набув право вимоги за кредитним договором лише 19 грудня 2019 року, у позивача відсутнє право на стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних від простроченої суми за період часу з 12 березня 2017 року по 18 грудня 2019 року. Крім того, зі змісту реєстру боржників від 19 грудня 2019 року вбачається, що ТОВ «ФК «Гефест» не відступалось право вимоги до відповідача про повернення боргу по сплаті процентів за користування кредитом. Тому підстави для нарахування трьох процентів річних з суми, що перевищує 1673185 грн, а тим більше в розмірі 2696269,70 грн., відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитор зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц виснувала, що за змістом ст.625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши, що ТОВ «ФК «Гефест» 19 грудня 2019 року набуло прав вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 1673185 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у разі неповернення боржником боргу кредитору, останній має право на підставі ч.2 ст.625 ЦК України нараховувати 3% річних на суму боргу, тобто на суму 1673185 грн., і таке право у ТОВ «ФК «Гефест» виникло, коли він набув статус кредитора відносно боржника ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач має право нараховувати 3% річних за весь період порушення грошового зобов'язання, оскілки не ґрунтується на вимогах закону.

Право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Гефест» набуло 19 грудня 2019 року, до цієї дати таких прав товариство не мало.

Договором про відступлення права вимоги, укладеного 19 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Гефест», чітко визначено, що новому кредитору відступається основна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитом в розмірі 1673185 грн. Відповідно підстави для нарахування трьох процентів річних з суми, що перевищує 1673185 грн., відсутні.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення 3% річних від простроченої суми за інший період часу та в більшому розмірі є правильним.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», подану адвокатом Остащенко Олесею Миколаївною, залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 30 січня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус