Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4967/24
Провадження №: 2/332/2366/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Карліної А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

встановив:

26.08.2024 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 24.09.2024 року по вказаній справі відкрито провадження і її призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження на 23.10.2024 року.

19.11.2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просила зобов`язати відповідача та його родичів для забезпечення сімейних зв`язків та прав дитини на контакт з матір`ю дозволити кожний непарний робочий день забирати дитину зі шкоди та проводити з нею не менше 2-х годин, в тому числі виконувати домашні завдання та відвідувати гуртки та позашкільні заходи; зобов`язати відповідача та його родичів для забезпечення сімейних зв`язків та прав дитини наконтакт з матір`ю дитини забезпечити відео зв`язок через мережу інтернет засобами сучасного програмного забезпечення ZOOM чи Viber (чи іншу за взаємною згодою) щодня від 20:00 год до 21:00 год.; встановити обов`язок відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Національної поліції Запорізької області, відповідній виконавчій службі контролювати виконання реалізації права дитини на контакт з матір`ю без присутності батька, зобов`язати батька не бути присутнім та не перешкоджати контакту матері з донькою (малолітньою дитиною); заздалегідь повідомляти матір про будь-яку зміну місця проживання дитини та погоджувати це з нею.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що після подання позову відповідач затягує вирішення спору, в той же час він не дає їй спілкуватись з дитиною. 11.11.2024 року з цього приводу вона зверталась до Запорізького районного управління поліції. А з 08.11.2024 року їй взагалі невідомо де знаходиться донька ОСОБА_3 . На дзвінки та повідомлення ОСОБА_2 не відповідає. Його батьки також не говорять їй де знаходиться її донька. ОЗО Матвіївський ЗНВК «ВСЕСВІТ» ОСОБА_4 на сьогоднішній час не відвідує, а відвідує он-лайн.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Суть висновків Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» («СristianСatalinUngureanu v. Romania», заява № 6221/14, п.п. 29-34, рішення від 04 вересня 2018 року) зводиться до того, що допущення державою ситуації, коли один з батьків втрачає доступ до власної дитини ще й протягом тривалого часу, у тому числі за наявності судового спору між батьками, від якого, зокрема, залежить характер цього доступу, навіть якщо це відбувається без порушення існуючих нормативних правил держави, є порушенням статті 8Європейської конвенції з прав людини 1950 року - права на повагу до приватного і сімейного життя того з батьків, доступ до дитини якого обмежується або унеможливлюється. Відповідно до обставин справи «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» мова не йшла про ситуацію, коли є об`єктивні підстави вважати, що зазначений доступ до дитини явно суперечить її інтересам.

Згідно з практикою ЄСПЛ оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів з точки зору збалансованості інтересів. Залежно від обставин конкретної справи вони можуть відрізнятися. Але надзвичайно важливими є врахування найкращого інтересу дитини. При визначенні найкращого інтересу дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, п. 100, від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, п. 76).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Позивачка вказує, що протягом тривалого часу з дитиною не спілкується, вона не знає про місце проживання відповідача та доньки. Докази на спростування даних обставин матеріали справи не містять.

Таким чином, у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, що просить позивач, дійсно може ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача у разі задоволення позову.

Заявлений позивачкою вид заходу забезпечення позову, а саме зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на спілкування із дитиною як безпосередньо, так і у телефонному режимі, передбачений нормами чинного законодавства, а саме п. 3 ч. 1ст. 150 ЦПК України, та є співмірним із позовними вимогами.

Крім того, вказаний захід забезпечення позову узгоджується із правами матері дитини, що визначені ст. ст. 141, 151, 153 Сімейного кодексу України, а також з правами дитини на безперешкодне спілкування із матір`ю.

Також, даний захід забезпечення позову носить тимчасовий характер та діє до набрання рішенням суду законної сили, а тому не призведе до порушення прав та законних інтересів учасників справи.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у справі № 331/24/22 (провадження № 61-1791св23), постанова від 16.08.2023 року.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 та його родичів надавати ОСОБА_1 можливості спілкуватися з донькою - ОСОБА_5 , 2017 року народження, а саме: кожний непарний робочий день забирати дитину - ОСОБА_5 , 2017 року народження, зі школи та проводити з нею не менше 2-х годин, в тому числі виконувати домашні завдання та відвідувати гуртки та позашкільні заходи та забезпечити відео зв`язок із ОСОБА_5 , 2017 року народження, через мережу інтернет засобами сучасного програмного забезпечення Zoom чи Viber (чи іншу за взаємною згодою), щодня від 20:00 год до 21:00 год.

Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення.

Щодо вимог про встановлення обов`язку відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Національній поліції Запорізької області, відповідній виконавчій службі контролювати виконання реалізації права дитини на контакт з матір`ю без присутності батька; зобов`язати батька не бути присутнім та не перешкоджати контакту матері із донькою (малолітньою дитиною), суд зауважує, що це не є видом забезпечення позову, а є видом контролю, а тому в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 247, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

З метою забезпечення позову зобов`язати ОСОБА_2 та його родичів до ухвалення судом рішення у цій справі надавати ОСОБА_1 :

- кожний непарний робочий день забирати дитину - ОСОБА_5 , 2017 року народження, зі школи та проводити з нею не менше 2-х годин, в тому числі виконувати домашні завдання та відвідувати гуртки та позашкільні заходи;

- забезпечити відео зв`язок позивачки ОСОБА_1 із донькою - ОСОБА_5 , 2017 року народження, через мережу інтернет засобами сучасного програмного забезпечення Zoom чи Viber (чи іншу за взаємною згодою), щодня від 20:00 год до 21:00 год.

Заздалегідь повідомляти матір про будь-яку змін місця проживання дитини та погоджувати це з нею.

Іншу частину заяви про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 для виконання, а іншим учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Ю.І. Ретинська