Справа № 589/1869/24
Провадження № 2/589/1162/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради

-про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею:

- право власності на самочинне будівництво - на літню кухню, позначену на плані літерою «Л1» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з 1/3 частки житлового будинку літера «А1 (житлова кімната 2-3», житловою площею 21,2 кв.м), та добудови літера «аЗ» (позначених на плані будинку «А» 1-6, 2-2, 2-1) та господарських будівель: сарай літера «И1», сарай літера «В1», сарай літера «Г1», огорожа «№1».

- право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з 3/4 частки житлового будинку літера «А-1» загальною площею 45,9 кв.м., літня кухня літера «Б», сарай літера «В», сарай літера «Г», сарай літера «Д, погріб літера «Пг», огорожа «№».

Свої вимоги мотивувала тим, що з 30 грудня 2003 року вона є власницею 2/3 частки будинку АДРЕСА_1 . Зазначений будинок з надвірними будівлями належав сім`ї діда позивачки ОСОБА_2 . Іншим співвласником 1/3 частки вказаного будинку була рідна сестра ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті належну їй частку будинку ніхто не успадкував. Позивачка відкрито почала користуватися вказаною 1/3 часткою будинку, робила в ньому поточний ремонт. Крім того, у дворі будинку АДРЕСА_2 , який належав іншій сестрі діда позивачки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_3 прийняли у спадщину її брати та сестри: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Всі ці особи померли. На той час спадкоємці усно відмовились від користування своїми частками будинку на користь діда, залишивши йому всі оригінали документів, в тому числі і свої свідоцтва про право на спадщину за законом від 1990 року. Оформити належним чином договори дарування на діда, спадкоємці відмовились, оскільки була потрібна оплата всіх земельних та нотаріальних послуг, а коштів на це у 1991 році у них не було.

З 1991 року, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сім`я позивачки відкрито користувалась 3/4 часткою будинку АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, після його смерті, 1/4 частку будинку АДРЕСА_3 успадкувала його дружина - ОСОБА_7 . На цю частину будинку вона склала заповіт на користь позивачки. Інші 3/4 частки будівель по АДРЕСА_3 , з 1991 року ніким не вимагались і не оспорювались. З 2003 року в спірних будинках були зроблені поточні ремонти, замінені двері, замінені електричні дроти, тощо. Позивачка та її родина замінили всі паркани, обробляли землю, садили дерева. Таким чином, вже понад 20 років позивачка користується будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 . Інші особи ніколи претензій на спірне нерухоме майно не заявляли, вона вільно та відкрито заволоділа 1/3 часткою будинку АДРЕСА_1 та 3/4 часткою будинку АДРЕСА_3 і користується ними по цей час, тому є необхідність в судовому порядку визнання право власності на вищевказане майно.

Крім того, з 2003 року деякі господарські будівлі, потребували ремонту. Тому чоловік позивачки в 2020 році вирішив укріпити стіни поряд розташованих сараїв «В» та «3» зі спільною стіною довжиною 6,4м+1,7м шириною 4,5 м. Після реконструкції піноблоком сараї переробили в літню кухню, після чого розмір господарської будівлі збільшився з 8,1 м до 8.6 м довжиною та з 4.5 м до 5.6 м шириною. Переобладнання здійснювалося виключно задля поліпшення життєвих умов, при цьому права інших осіб не зазнали порушень. З підстав неможливості позасудовим шляхом набути право власності на вищевказане нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Шосткинської міської ради в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, за приписами ч. 4 даної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є: можливість майна бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність та безперервність володіння; відсутність інших осіб, які претендують на майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до п. 11 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду .

Ознаки добросовісної поведінки особи, яка заволоділа чужим майном, визначено у статтях 12, 388 ЦК. Так, ч. 5 ст. 12 ЦК встановлює презумпцію добросовісної поведінки особи. Відповідно до ст. 388 ЦК володіння вважається добросовісним, коли особа на момент заволодіння не знала і не могла знати про те, що володіння нею майном є незаконним.

Пасивна поведінка власника щодо свого майна, яке перебуває в іншої особи, відсутність претензій чи вимог до володільця про повернення майна, той факт, що власник тривалий час обходився без нього, не виявляв зацікавленості до нього усе це має розумітися як втрата інтересу та відмова від права власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 2/3 частки будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування частки житлового будинку від 30 грудня 2003 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.9,10,19)

Згідно свідоцтва по право власності на житловий будинок від 20 грудня 1972 року, власником 1/3 частки будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . (а.с.11,19)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області. (а.с.22)

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , спадщину у вигляді 1/4 частки будинку АДРЕСА_3 успадкувала його дружина ОСОБА_7 . (а.с.29,30)

Згідно копії заповіту від 12 березня 2015 року ОСОБА_7 заповідала належну їй частку будинку та земельної ділянки за АДРЕСА_3 . (а.с.31)

Після смерті ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_3 прийняли у спадщину її брати та сестри: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 по 1/4 частини кожному. (а.с.25,26,27,28)

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1», житловою площею 21,2 кв.м, добудови літера «аЗ», позначених на плані будинку «А» 1-6, 2-2, 2-1, та господарських будівель: сарай літера «И1», сарай літера «В1», сарай літера «Г1», огорожа «№ 1». (а.с.13-18)

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» загальною площею 45,9 кв.м., літня кухня літера «Б», сарай літера «В, сарай літера «Г», сарай літера «Д, погріб літера «Пг», огорожа «№». (а.с.32-34)

З матеріалів справи вбачається, що підтвердженням належності будинку АДРЕСА_1 сім`ї ОСОБА_2 є також записи в погосподарських книгах. (а.с.35-38)

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вже понад 20 років позивачка користується будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , робить в них поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, що підтверджується договором про користування електричною енергією, складеного на ім`я споживача ОСОБА_1 та товарними чеками на придбання будівельних матеріалів. (а.с.24,39,40)

З наведеного вбачається, що позивач добросовісно, відкрито, тобто очевидно для всіх третіх осіб, та безперервно володіє даним об`єктом нерухомого майна більше двадцяти років.

Доказів, спростовуючих викладене, суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю.

Крім того, у 2020 році чоловік позивачки вирішив укріпити стіни поряд розташованих сараїв «В» та «3» за адресою: АДРЕСА_1 зі спільною стіною довжиною 6,4м+1,7м шириною 4,5 м. Після реконструкції піноблоком сараї переробили в літню кухню, після чого розмір господарської будівлі збільшився з 8,1 м до 8.6 м довжиною та з 4.5 м до 5.6 м шириною. (а.с.14,15)

Як вбачається з листа Шосткинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, побудована літня кухня, позначена на плані технічного паспорту літерою «Л-1», розташована за адресою: АДРЕСА_1 санітарних норм не порушує.

Згідно листа Шосткинського районного управління Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області за № 63 25 01-1-653/63 25 від 19 серпня 2024 року, встановлено що в межах земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 при самовільно побудованій літній кухні, позначеної на плані технічного паспорту літерою «Л-1», протипожежний режим дотримується.

Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 86 від 23.08.2024, побудована літня кухня, позначена на плані літерою «Л-1», розташована за адресою: АДРЕСА_1 не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб.

Положення статті 376 ЦК України визначають поняття самочинного будівництва як забудови на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або будівництво здійснювалося без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

При цьому, наведеною законодавчою нормою ( ч. 5 ст.376 ЦК України) встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного спеціалізованого суду України п. 16 від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", а саме: позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане нерухоме майно не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним та іншим нормам і правилам.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 200, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на самочинне будівництво - на літню кухню, позначену на плані літерою «Л1» за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з 1/3 частки житлового будинку, позначеного на плані літерою «А1» (житлова кімната 2-3», житловою площею 21,2 кв.м), та добудови літера «аЗ» (позначених на плані будинку «А» 1-6, 2-2, 2-1) та господарських будівель: сарай літера «И1», сарай літера «В1», сарай літера «Г1», огорожа «№1».

Визнати за ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з 3/4 частки житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-1» загальною площею 45,9 кв.м, літної кухні - «Б», сараю - «В», сараю - «Г», сараю - «Д», погребу - «Пг», огорожі - «№».

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук