ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 545/1188/23
Провадження по справі 2/281/62/24
12 листопада 2024 року селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Свинченко Г.Д.,
секретаря судових засідань Островської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лугини цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, -
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Профіт Капітал" звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з вказаним позовом.
06.04.2023 суддею Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г. справу передано за підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.
04.05.2023 суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківською Л.А. постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю до Лугинського районного суду Житомирської області.
09.05.2024 року в результаті автоматизованого розподілу справа була передана до провадження судді Лугинського районного суду Свинченко Г.Д.
Ухвалою від 15.05.2024 року справу прийнято до провадження судді Свинченко Г.Д. та відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою від 04.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його, позовні вимоги підтримує, що не заперечує проти розгляду даної справи без участі ТОВ "ФК "Профіт Капітал" за наявними в справі матеріалами.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, шляхом направлення судового повідомлення на адресу вказану в позовній заяві, яка є останньою відомою адресою його проживання та реєстрації, однак поштове повідомленням повернулося з відміткою про те, що за вказаною адресою адресат відсутній. Подальший виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило.
Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Згідно із ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
На підставі ст. 280 - 282 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
12.04.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71550053 щодо виконавчого листа (дублікат) № 545/2373/15-ц виданого 26.12.2022 року Полтавським районним судом Полтавської області.
23.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 71550053 щодо виконавчого листа (дублікат) № 545/2373/15-ц виданого 26.12.2022 року Полтавським районним судом Полтавської області у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Однак він не є належним відповідачем по даній справі, оскільки паспортні дані та ідентифікаційний номер відрізняються від зазначених у позовній заяві, ніколи не проживав в Полтавській області, ніяких кредитних договорів не укладав. На підтвердження чого надав копії паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Відповідно до паспорту НОМЕР_4 виданого 27 січня 2000 року Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Будо-Літки Лугинського району Житомирської області. З 22.07.2011 року до 16.01.2015 року був зареєстрований в АДРЕСА_3 , а з 22.01.2015 року - по АДРЕСА_2 .
Ідентифікаційний номер ОСОБА_1 - НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру від 20.01.1999 року.
Отже, ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 виданого 27 січня 2000 року Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Будо-Літки Лугинського району Житомирської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_2 ) є неналежним відповідачем по даній цивільній справі.
Належним відповідачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , документи: ID-паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 06.06.1996 року, Р-паспорт для виїзду закордон серії НОМЕР_3 виданий 03.12.2018 року, уродж. с. Сахновщина, Машівського району, Полтавської області, прож.: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
У зв`язку з вищевикладеним, в наступні судові засідання викликався ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1
За умовами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб, громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Із частини першої статті 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, що відповідає позиції Верховного суду по справі № 914/712/16 від 12.03.2018.
Судом встановлено, що суми 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання нараховано позивачем за період з 07.04.2017 р. по 10.03.2023р. на суму основного боргу (прострочене тіло кредиту) а також заборгованість по відсотках.
Відносно вимоги представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. суд зазначає наступне.
За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.
Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.
Судом встановлено, що правничу допомогу позивачу при розгляді справи в суді надавало адвокатське об`єднання «Правовий діалог», яке діяло на підставі договору №28092021-1 від 28.09.2021р. про надання правничої допомоги, який підписаний сторонами.
Відповідно додаткової угоди № 6 до договору № 28092021-1 від 28.09.2021р. про надання правничої допомоги зазначено, що за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви про стягнення 3% річних та інфляційних витрат для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників становить 2500,00 грн.
Стороною відповідача не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи зазначене, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. та судовий збір в сумі 2684,00 грн.
Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Профіт Капітал" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Профіт Капітал" витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Г.Д. Свинченко