КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 753/3659/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Сирбул О.Ф. та присяжних: Кубарєвої О.В., Мальцевої О.О.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про призначення опікуна,

встановив:

У лютому 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про призначення другим опікуном.

Заява мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2023 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про продовження строку дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2021 року за заявою ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення на ним опіки та призначення опікуна.Продовжено строк дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16.11.2021 року про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення його опікуном - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 роки.

Станом на теперішній час ОСОБА_3 в силу свого похилого віку тяжко самій виконувати обов`язки опікуна, а тому виникла необхідність у призначенні другого опікуна, оскільки це сприятиме кращому догляду та утриманню підопічного.

ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_4 , має з ним стійкий емоційний зв`язок, приязні взаємини, незважаючи на тяжкість його хвороби брат його слухає та признає, а тому заявник бажає допомогти матері та стати його другим опікуном.

У зв`язку із чим заявник звернувся до суду та просив призначити його другим опікуном над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про призначення другим опікуном - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про призначення опікуна.

Вважає, що ухвалене рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та передчасним. Суд не врахував доводи заявника та заінтересованої особи - опікуна ОСОБА_3 про те, що останній в силу свого похилого віку тяжко самій виконувати обов`язки опікуна, оскільки має дві травми хребта та станом на сьогодні лікується.

Станом на 28.05.2024 року згідно із висновком № 909 лікарсько-консультативної комісії Вузлової лікарні № 1 ст. Дарниця м. Києва ОСОБА_3 , 1950 року народження, не може повноцінно виконувати функції опікуна.

Заявник стверджує, що не мав можливості під час розгляду справи у суді першої інстанції надати вказаний медичний висновок, оскільки ОСОБА_3 лише проходила медичні обстеження, а відтак просить долучити до матеріалів справи нові докази.

Також зазначає, що на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в квартирі заявника, що є необхідним для здійснення ОСОБА_1 необхідного додаткового догляду за недієздатним братом та матір`ю.

Заявник та заінтересована особа не погоджуються з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів неможливості повноцінного виконання обов`язків опікуном та вважають такий висновок помилковим, оскільки під час розгляду справи суд не роз`яснив учасникам справи їх право надати інші докази в обґрунтування поданої до суду заяви про призначення другого опікуна.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - Власовчук Ю.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що мотиви звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення його ще одним опікуном з підстав того, що його матері ОСОБА_3 , яка є опікуном недієздатного ОСОБА_4 , в силу свого похилого віку тяжко самій виконувати обов`язки опікуна, а тому виникла необхідність у призначенні другого опікуна, оскільки це сприятиме кращому догляду та утриманню підопічного, не свідчать про об`єктивні причини неможливості повного чи часткового виконання нею обов`язків опікуна та необхідності призначення недієздатному ОСОБА_4 ще одного опікуна.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами потреби недієздатного ОСОБА_4 у призначенні йому ще одного опікуна - ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_4 , що підтвержується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 06.08.1977 року та серії НОМЕР_2 від 02.06.1975 року, матір`ю яких є ОСОБА_3 (а. с. 10-11).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2023 року у справі № 753/15186/21 задоволено клопотання ОСОБА_3 про продовження строку дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2021 року за заявою ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Продовжено строк дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16.11.2021 року про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення його опікуном - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 роки (а. с. 38, 39).

У недієздатного ОСОБА_4 також є брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.12.1982 року, матір`ю якого записана ОСОБА_3 (а. с. 49).

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований з 03.06.2003 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 30.12.2023 року № 2023/010739790 (а.с.42).

Відповідно до медичного висновку про стан здоров`я кандидата в опікуни/піклувальники від 04.01.2024 року ОСОБА_1 за станом здоров`я може бути опікуном (а. с. 63).

Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2024 року № 1041-3053 орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним братом ОСОБА_4 (а. с. 77-78).

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У ч. ч. 2-5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 року № 34/166/131/88.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України).

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року у справі № 753/15186/21 задоволено клопотання ОСОБА_3 про продовження строку дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2021 року за заявою ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення на ним опіки та призначення опікуна.

Продовжено строк дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16.11.2021 року про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення його опікуном - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 роки.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_3 в силу свого похилого віку тяжко самій виконувати обов`язки опікуна над ОСОБА_4 , а тому виникла необхідність у призначенні другого опікуна, оскільки це сприятиме кращому догляду та утриманню підопічного.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

У порушення зазначених процесуальних норм заявник не надав суду належних доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_3 виконувати обов`язки опікуна над ОСОБА_4 , а як наслідок і необхідність призначення ОСОБА_4 другого опікуна.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2024 року № 1041-3053 орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним братом ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що станом на сьогоднішній день орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи другим опікуном.

Оцінивши надане органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації подання від 02.04.2024 року № 1041-3053, колегія суддів вважає, що у ньому відсутнє обґрунтоване мотивування необхідності призначення недієздатному брату заявника - ОСОБА_4 ще одного опікуна, а також конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення недієздатному ще одного опікуна.

Зазначене подання містить лише характеристику особи ОСОБА_1 , а саме інформацію про місце проживання, проходження наркологічного огляду, відсутність судимостей.

Разом з цим, орган опіки та піклування не обґрунтовує доцільність призначення заявника опікуном свого недієздатного брата, із урахуванням того, що останньому вже призначено опікуна - його матір ОСОБА_3 , органом опіки та піклування взагалі не з`ясовано неможливості останньої самостійно виконувати обов`язки опікуна над ОСОБА_4 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що подання органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2024 року № 1041-3053 не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 як опікун ОСОБА_4 не справляється із своїми обов`язками опікуна, суду не надано. Посилання заявника, на те, що ОСОБА_3 в силу свого похилого віку тяжко самій виконувати обов`язки опікуна, а тому виникла необхідність у призначенні другого опікуна, по своїй суті є припущеннями, оскільки жодними доказами не підтверджені.

Також, судом встановлено, що заявник та недієздатний ОСОБА_4 однією сім`єю не проживають, що підтверджується наявними у матеріалах справи витягами з реєстру територіальної громади, копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , згідно з якими місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 .

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами потреби недієздатного ОСОБА_4 у призначенні йому ще одного опікуна.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що неможливість ОСОБА_3 повноцінно виконувати функції опікуна підтверджується заключенням від 28.05.2024 року № 909 лікарсько-консультативної комісії Вузлової лікарні № 1 ст. Дарниця м. Києва щодо ОСОБА_3 , 1950 року народження.

Оцінюючи такі доводи заявника, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постановах Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11.11.2020 року у справі № 760/16979/15 (провадження № 61-4848св19) зазначено, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18 зазначено, що: «Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів».

Заключення лікарсько-консультативної комісії Вузлової лікарні № 1 ст. Дарниця м. Києва від 28.05.2024 року № 909, долучене заявником до апеляційної скарги, складене вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

Тобто це доказ взагалі не існував на момент розгляду заяви судом першої інстанції, що виключає можливість його прийняття судом апеляційної інстанції у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання заявником такого доказу.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 09 травня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.