Дата документу 04.03.2024
Справа № 334/4834/21
Провадження № 2/334/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача, адвоката Кравченко О.В.,

представника відповідача, адвоката Шпак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Ю.В., ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, визнання права на спадкування, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Ю.В., ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, визнання права на спадкування, визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4 з 1999 року до дня його смерті у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, придбавали спільне майно, несли витрати на утримання майна в інтересах сім`ї, мали взаємні права та обов`язки. Протягом часу проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в інтересах сім`ї придбали автомобіль та накопичували грошові кошти, які розміщували на банківських рахунках, які були відкриті на ім`я ОСОБА_4 . На розпорядження коштами, що знаходяться на цих рахунках, ОСОБА_4 неодноразово видавав довіреності на її ім`я, відповідно до яких їй було надано право здійснювати будь-які операції за відкритими у банках рахунками, у тому числі розпоряджатися ними на свій розсуд. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали один до одного почуття, притаманні подружжю, піклувалися один про одного як чоловік та дружина. ОСОБА_4 завжди позиціонував ОСОБА_1 як свою дружину. ОСОБА_1 усіляко опікувалася та надавала допомогу ОСОБА_4 під час його тривалих хвороб.

З огляду на це та з урахуванням ст. 74 СК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, просила встановити факт її проживання разом із ОСОБА_4 однією сім`єю з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частку прав на грошові вклади з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку «Південний», у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України», у Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» як частку в праві спільної сумісної власності подружжя та на 1/2 частку у праві власності автомобіль Славута, реєстраційний номер НОМЕР_1 як частку в праві спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини була пенсіонером за віком, особою з інвалідністю 2 групи та понад 20 років проживала однією сім`єю із ОСОБА_4 , просила визнати за нею право на обов`язкову частку у спадщині. Визнати право на 1/8 частку прав на грошові вклади з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках у АТ КБ «Приватбанк», у ПАТ АБ «Південний», у АТ «Державний експортно-імпортний банк України», у АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати право власності на 1/8 частку у праві власності автомобіль Славута, реєстраційний номер НОМЕР_1 та право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.07.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

26.10.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Банковської Юлії Василівни копії спадкової справи № 03/2021, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ; у КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради копії медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_4 про лікування у травматологічному відділенні з 14.06.2018 до 18.07.2018, з 27.04.2009 до 06.05.2009, в онкологічному відділенні з 07.01.2014 до 27.01.2014; терапевтичному відділенні № 1 з 04.12.2020 до 30.12.2020, у тому числі реанімаційному відділенні з 13.12.2020 до 30.12.2020р. у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» копії амбулаторної карти ОСОБА_4 по лікуванню від Ковід- інфекції з 04.12.2020р.

14.02.2022 року з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» надійшла копія амбулаторної карти ОСОБА_4 .

14.02.2022 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Ю.В. надала копію спадкової справи № 03/2021, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

02.02.2022 КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради надали завірені копії медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_4 .

15.02.2022 відповідачка ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_4 після смерті свої дружини ОСОБА_5 , проживав сам за адресою АДРЕСА_3 та на дачі, що розташована у СК «Родник»-7». Надані позивачкою докази вважає такими, що не доводять як факту проживання однією сім`єю позивачки та ОСОБА_4 у період з 1999 року по дату його смерті, так і придбання майна даними особами саме у спільну сумісну власність. Вважає, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами. Вимоги щодо визнання за позивачкою права на обов`язкову частку у спадщині, вважає безпідставними, з посиланням на приписи ст. 1241 ЦК України. З наведених підстав у позові просила відмовити.

22.06.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя витребувано у Дніпровського районного відділу державної РАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ; з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки Славута з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 ; у Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», у Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», у Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», у Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» наступну інформацію та її документальне підтвердження, а саме:- відомості про те, які депозитні договори були укладені ОСОБА_4 , відповідно, з АТ «ГТУМБ», АТ «Державний експортно-імпортний банк України», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ АБ «Південний», в період часу з січня 1999 року по грудень 2020 року із зазначеннями суми вкладу, строку вкладу та розміру грошових коштів, які обліковувалися на поточному рахунку станом на день укладення депозитного договору та на дату закінчення строку дії депозитного договору з урахування відсотків із зазначенням дати зняття грошових коштів за депозитними договорами, та надати копії всіх депозитних договорів, які були укладені ОСОБА_4 , з відповідним банком в період з січня 1999 року по грудень 2020 року; відомості про те, які депозитні договори були укладені ОСОБА_1 , відповідно, з АТ «ПУМБ», АТ «Державний експортно-імпортний банк України», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ АБ «Південний», в період часу з січня 1999 року по грудень 2020 року із зазначеннями суми вкладу, строку вкладу та розміру грошових коштів, які обліковувалися на поточному рахунку станом на день укладення депозитного договору та на дату закінчення строку дії депозитного договору з урахування відсотків із зазначенням дати зняття грошових коштів за депозитними договорами, та надати копії всіх депозитних договорів, які були укладені ОСОБА_1 з відповідним банком в період з січня 1999 року по грудень 2020 року.

30.06.2022 року позивачка подала відповідь на відзив, у якій не погодилася із аргументами відповідачки та наполягала на задоволенні позовних вимог.

15.11.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя витребувано у Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», інформацію про те, кому і на якій підставі була виплачена або на який рахунок була переведена сума 324 206,00 гривень за депозитним договором SAMDNWFD700, укладеним ОСОБА_4 , рахунок за яким відкритий 04.04.2017, закритий 05.10.2021 та надати відповідні підтверджуючі розрахункові документ. Також закрили підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.12.2022 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_4 десь у 1990 роках, він лікувався у неї, проживав на АДРЕСА_4 , в 1997 році у нього померла дружина, вони часто спілкувалися, вона приїздила до нього. У 1999 році померла його тітка, яка була йому як матір, і він залишився один. Вона стала жити з ним на ОСОБА_6 , але йому було не комфортно і вони переїхали. З 2000 року ОСОБА_4 став проживати з нею у її квартирі на бульварі Бельфорський. Знає, що у нього також був син ОСОБА_7 , який проживав у м. Дніпрі. В 2008 році він на дачі в Богатирівці зламав ногу, то його з дачі забирали її донька та зять. Літом вони часто були на дачі у ОСОБА_8 , де ОСОБА_4 любив ловити рибу. Вона в 2010 році також зламала руку, саме ОСОБА_4 допомагав їй та доглядав. В 2011 році він їздив на весілля до онуки, вона не їздила, бо до неї було погане відношення його родичів. В 2014 році йому робили операцію, видалили ракову пухлину, вона завжди була з ним та підтримувала його. Бюджет у них з ОСОБА_4 був спільний у 2004 році купили автомобіль Славуту, в 2010 холодильник, телевізор. Також добудували будинок на дачі. ОСОБА_4 відкладав кошти та зберігав їх на депозитних вкладах у банках, а їй давав Довіреність. Також деяка сума коштів була дома, однак їх витратили на лікування. Дудник також висилала кошти на лікування, 4000 грн., та 10000 грн. На дачі ОСОБА_4 , вона була всього один раз, він там побудував будинок. Він їздив на цю дачу рідко, один раз на місяць, нічого там не вирощував. В квартирі на ОСОБА_6 ніхто не жив, оскільки він не любив, щоб чужі люди були в квартирі. Вона також постійно працювала та і на даний час працює, заробітна плата перераховується на картку в Ощадному банку. Вони разом купували продукти, приблизно на 2000 грн. на неділю, інші кошти відкладали.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позову. Також надав відеозапис звернення відповідачки, оскільки вона перебуває на тимчасово окупованій території, і не може особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідачка у відео зверненні пояснила, що ОСОБА_4 це чоловік її матері, ОСОБА_5 , який виховував її з 10 років, як батько. Після смерті матери вона постійно з ним спілкувалася, приїздила до нього в гості. Він склав заповіт на неї, бо інших близьких людей у нього не було. Він у листопаді 2020 року дав згоду на переїзд до неї, тому вона придбала будинок для ОСОБА_4 поряд зі своїм. Вона здійснювала поховання за особисті кошти, ОСОБА_1 не приймала участь у похованні. Також вона встановила пам`ятник на могилі, сплачує кошти на утримання квартири та за автомобіль, який знаходиться на стоянці, позивачка не утримує зазначене майно.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Ю.В. у судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків сторін, дослідивши письмові та інші докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши оцінку кожному доказу з точки зору допустимості, достовірності та належності, а їх сукупності з точки зору достатності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала з ОСОБА_9 у шлюбі, який був розірваний 21 жовтня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 21.10.1980 року. (т.1 а.с. 56-57)

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання безстроково, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 та довідкою МСЕК №097206 від 04.12.1995 року. (т.1 а.с. 62-63)

Згідно листків непрацездатності серія АЛВ №953516 від 04.12.2020 та серії АЛВ №954840 від 25.12.2020 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 04.12.2020 по 30.12.2020. (т.2 а.с. 60-61)

Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 10.11. 1994 рокуземельна ділянка розташована на території с. Володимирівське Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, садівниче товариство «Криниця-2», ділянка № НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Володимирівської сільської Ради народних депутатів №20.2-34 від 15 березня 1994 року. (т.1 а.с. 16)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , видане 04.01.2021 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (т.1 а.с. 12)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був інвалідом другої групи загального захворювання безстроково.

Згідно акта про смерть №7914 від 15.09.1997 ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 59 років. (т.2 а.с. 114-115)

14.06.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склав заповіт, відповідно до якого, він на випадок його смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все що буде належати на день його смерті заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який посвідчений державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори. (т.1 а.с 104)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2021 ОСОБА_4 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1999 року після померлої ОСОБА_10 та 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_6 про право власності на житло від 08.10.1997 року. (т.1 а.с. 60, 116 -117)

Відповідно до листа Регіонального Сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області від 25.07.2022 за №31/8-1781, наданого на виконання ухвали суду, 07.12.2004 року у МРЕВ ДАІ за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано транспортний засіб марки ЗАЗ, моделі 110307, 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 та видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_9 . (т.2 а.с. 88)

Відповідно до наданих позивачкою доказів судом встановлено, що з 15.11.2011 року ОСОБА_4 зазначав ОСОБА_1 , як цивільну дружину.

Так, відповідно до листа ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» №387/051 від 21.05.2021 ОСОБА_4 працював у акціонерному товаристві з 15.11.2011 до 02.12.2013 року на посаді інженера. (т.1 а.с. 23)

Згідно наказу №ЗС/К-00188 від 15.11.2011 ОСОБА_4 прийнятий на посаду інженера 2 категорії. (т.1 а.с. 24)

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 15.11.2011 про прийняття на роботу до ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» як адресу фактичного проживання він власноруч зазначив АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 25)

Згідно особової картки ОСОБА_4 як адресу фактичного проживання він власноруч зазначив АДРЕСА_1 . У цій особовій картці в графі (мовою оригінала) « ОСОБА_11 положение» зазначено, «гражданский брак, жена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Така ж інформація зазначена і в особовій картці ОСОБА_4 .

Відповідно до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_4 зазначено (мовою оригіналу) гражданский брак, жена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у графі домашня адреса вказано « АДРЕСА_1 ». (т.1 а.с. 26-28)

Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» №17 від 21.05.2021 ОСОБА_4 працював у товаристві з 03.12.2013 до 31.03.2016 року на посаді інженера. (т.1 а.с. 29)

Згідно наказу №149п від 03.12.2013 ОСОБА_4 прийнятий на посаду інженера 7 розряду. (т.1 а.с. 31)

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 02.12. 2013 про прийняття на роботу до ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» як адресу фактичного проживання він власноруч зазначив АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 32)

Згідно особової картки ОСОБА_4 як адресу фактичного проживання він зазначив АДРЕСА_1 . У цій особовій картці в графі «Родинний стан» зазначено, «перебуває у незареєстрованому шлюбі, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Така ж інформація власноруч зазначена ОСОБА_4 у його особовій картці. (т.1 а.с. 33,35)

Відповідно до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_4 ним власноруч зазначено (мовою оригіналу) «гражданский брак, жена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », у графі домашня адреса вказано « АДРЕСА_1 ». (т.1 а.с. 34)

Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління» №21 від 21.05.2021 ОСОБА_4 працював у товаристві з 01.04. 2016 до 31.01. 2018 року на посаді інженера. (т.1 а.с.36)

Згідно наказу №113п від 01.04.2016 ОСОБА_4 прийнятий на посаду інженера 7 розряду. (т.1 а.с.41)

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 01.04.2016 про прийняття на роботу до ТОВ «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління», як адресу фактичного проживання він власноруч зазначив АДРЕСА_1 , телефон дружини (мовою оригіналу) жена Людмила. (т.1 а.с.42)

Згідно особової картки ОСОБА_4 як адресу фактичного проживання він зазначив АДРЕСА_1 . У цій особовій картці в графі «Родинний стан» зазначено, «перебуває у незареєстрованому шлюбі, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Така ж інформація власноруч зазначена ОСОБА_4 у його особовій картці. (т.1 а.с.43, 40)

Відповідно до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_4 ним власноруч зазначено (мовою оригіналу) «гражданский брак, жена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », у графі домашня адреса вказано « АДРЕСА_1 ». (т.1 а.с.39)

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» №78/01 від 21.05.2021 ОСОБА_4 працював у товаристві з 01.02.2018 на посаді інженера і виключено зі складу працівників 30.12.2020 у зв`язку зі смертю. (т.1 а.с.44)

Згідно наказу №25п від 31.01.2018 ОСОБА_4 прийнятий на посаду інженера 7 розряду. (т.1 а.с.46)

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 31.01.2018 про прийняття на роботу до ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» як адресу фактичного проживання він власноруч зазначив АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.47)

Згідно особової картки ОСОБА_4 як адресу фактичного проживання він зазначив АДРЕСА_1 . У цій особовій картці в графі «Родинний стан» зазначено, «громадянський брак, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , телефон моб. НОМЕР_10 жена». Така ж інформація власноруч зазначена ОСОБА_4 у його особовій картці. (т.1 а.с.48, 51)

Відповідно до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_4 ним власноруч зазначено (мовою оригіналу) «гражданский брак, жена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », у графі домашня адреса вказано « АДРЕСА_1 , телефон моб. жена». (т.1 а.с.49)

Згідно довідки ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» №03/01 від 11.01. 2021 в розрахунковий відділ товариства ОСОБА_1 надала листок непрацездатності ОСОБА_4 , серія АДУ №798951. (т.1 а.с.53)

Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-57А5-4800 від 14.07.2020, укладеною між ОСОБА_1 і лікарем ОСОБА_12 її довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначено ОСОБА_4 (т.1 а.с. 54)

Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-ХНМ8-4800 від 15.07.2020, укладеною між ОСОБА_4 і лікарем ОСОБА_12 його довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначено ОСОБА_1 . У декларації, як місце свого фактичного проживання ОСОБА_4 вказує адресу: АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 55)

Відповідно до акту про фактичне проживання від 15.06.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Підписи свідків посвідчено Головою ОСББ «Бельфорський-12» ОСОБА_13 (т.1 а.с. 13)

Згідно акту про фактичне проживання від 12.06.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: с. Володимирівське Запорізького району у СТ «Криниця-2», ділянка НОМЕР_4 щорічно з квітня по листопад з 1999 по 2020 рік включно. Підписи свідків посвідчено Головою СТ «Криниця-2» О.Н.Сірим. (т.1 а.с.14-15)

Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» від 11.02.2022 №0368/01-06 на виконання ухвали суду від 26.10.2021 надано копію амбулаторної карти ОСОБА_4 , відповідно до якої на титульному аркуші вказано адресу пацієнта АДРЕСА_5 та зазначено, що 04.12.2020 на дому ОСОБА_4 був оглянутий сімейним лікарем вказані скарги на самопочуття, які також є і у дружини. За результатами огляду ОСОБА_4 був ургентно направлений у 9 міську лікарню, а дружині ОСОБА_1 викликано мобільну бригаду для взяття тесту на COVID-19. (т.1 а.с. 85-88)

Відповідно до медичної карти №778 інф стаціонарного хворого ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у 9 міській лікарні з 04.12.2020 по 30.12.2020, в медичні карті зазначено, адреса АДРЕСА_3 , телефон зазначено його особистий та дружини НОМЕР_10 . (т.1 а.с. 188-235)

Відповідно до медичної карти №1842 ург стаціонарного хворого ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у 9 міській лікарні з 14.06.2008 по 18.07.2008, (мовою оригіналу) «закрытый оскольчатый перелом левой голени кости со смещением», в медичні карті зазначено, адреса АДРЕСА_3 , в анамнезі хвороби зазначено, що травму отримав, перебуваючи на дачі, коли поливав зі шлангу, в лікарню доставлений родичами. (т.1 а.с. 125-151)

Згідно медичної карти №2169 ург стаціонарного хворого ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у 9 міській лікарні з 27.04.2009 по 06.05.2009, в медичні карті зазначено, адреса АДРЕСА_3 . (т.1 а.с. 236-245)

Відповідно до медичної карти №60 ург стаціонарного хворого ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у 9 міській лікарні з 07.01.2014 по 27.01.2014, в медичні карті зазначено, адреса АДРЕСА_3 . (т.1 а.с. 152-187)

Представник відповідача надав до суду Акт про встановлення обставин проживання від 04.10.2021, де зазначено, що ОСОБА_4 після смерті у 1997 році його дружини постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Він не був одружений та не вів спільного господарства з будь-якою іншою особою, у фактичному шлюбі ні з ким не проживав. (т.2 а.с. 21)

Відповідно до акту про встановлення обставин проживання від 04.10. 2021 зазначено, що ОСОБА_4 більше 30 року у літній та теплий час пори року постійно проживав на дачі у СК «Родник-7» Вільнянського району Запорізької області. З 2000 року по 2020 рік будь-які жінки з ним спільно не проживали і не вели спільного господарства, господарював ОСОБА_4 самостійно. (т.2 а.с. 20)

Згідно платіжного доручення від 23.12.2020, ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 4500 гривень.

Відповідно до дубліката чека ОСОБА_15 28.12. 2020 перерахував на рахунок ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 10000 гривень. (т.2 а.с. 31)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_11 від 04.06.2011 між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , було укладено шлюб, актовий запис 92. (т.2 а.с 28)

Відповідно до наданих фото з весілля ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , на весіллі 04.06.2011 року був присутній тільки ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 була відсутня на даному весіллі. (т.2 а.с. 29-30)

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Банковською Ю.В. заведена спадкова справа 03/2021, копію якої надано на запит суду.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №03/2021, ОСОБА_1 подала 14 січня 2021 заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця четвертої черги після смерті ОСОБА_4 та зазначила, що до складу спадщини належить квартира, що знаходиться за адресою; АДРЕСА_3 , автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110307, 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_9 . (т.1 а.с. 93)

ОСОБА_2 також 08.02.2021 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 14.06.2005 року Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-911. (т.1 а.с. 104 об).

Відповідно до листа ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління» №100/41 від 26.02.2021 на депозитному рахунку товариства зберігаються неотримані грошові суми на ім`я померлого співробітника ОСОБА_4 в сумі 8322 гривні 21 копійка.

На запит нотаріуса банки надали інформацію про наявність грошових коштів на рахунках.

Так, листом №58/02-14 від 10.02.2021 Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» повідомили нотаріусу, що на ім`я ОСОБА_4 наявні рахунки № НОМЕР_12 з залишком 74 284,14 грн., та № НОМЕР_13 з залишком 2 767,23 грн. (т.1 а.с.109 зв.)

Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» листом від 15.02.2021 повідомили нотаріусу, що на ім`я ОСОБА_4 відкриті рахунки № НОМЕР_14 залишок 29,40 грн., № НОМЕР_15 залишок 1 285,84 грн., № НОМЕР_16 залишок 90 000,0 грн. (т.1 а.с 110 зв.)

Публічне акціонерне товариства Акціонерний банк «Південний» листом №233-001-7426БТ-2021 від 23.02.2021повідомили нотаріусу, що на ім`я ОСОБА_4 наявні діючий вклад за депозитним договором № 746025/2005 від 08.05.2020, який станом на 16.02.2021 складає 200 100,0 грн. та відсотки у сумі 4 870,12 грн. та діючий вклад за депозитним договором № 805975/2005 від 25.08.2020 який станом на 16.02.2021 складає 262,74 доларів США та нараховані відсотки за вкладом 0,05 доларів США.. (т.1 а.с. 111 зв.)

Акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» листом №20.1.0.0/7-210217/14642 від 23.02.2021 повідомили нотаріусу, що на ім`я ОСОБА_4 наявні відкриті рахунки № НОМЕР_17 залишок 170 195,51 грн., № НОМЕР_18 залишок 119 261,57 грн., № НОМЕР_19 залишок 324 206,0 грн., № НОМЕР_20 залишок 28 853,25 грн. (т.1 а.с. 113 зв.);

На виконання ухвали суду від 22.06.2022 вказані банки надали інформацію щодо наявності грошових внесків на імя ОСОБА_4 та надали копії, укладених ним договорів:

Відповідно до листа АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 01.08.2022 №075/19-14/045 між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» і ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу «Класичний строковий», укладеного №136942 від 06.07.2018 сума вкладу 68000,00 гривень, термін повернення 02.08.2022. (т.2 а.с 93-100)

Згідно листа ПАТ «Південний» №233-001-18741-2022-БТ від 05.08.2022 між ним та ОСОБА_4 укладені такі договори: №746025/2005 в сумі 100,00 грн. строком дії 08.05.2020-08.06.2021 та №805975/2005 в сумі 262,74 дол. США строком дії 25.08.2020-25.02.2021. (т.2 а.с 109-112)

Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-220922/56689 від 26.09.2022 між ним та ОСОБА_4 укладені такі договори №SAMDNWFD701 вклад СТАНДАРТ строковий на 6 місяців, відкритий 03.01.20 на суму 153916,97 UAN, виплачена сума 0,00, нараховані відсотки 39232,33; №SAMDNWFD700 вклад СТАНДАРТ строковий на 6 місяців, відкритий 04.04.17 на суму 8400,00 UAN, закритий 05.10.21 виплачена сума 324206,00.

Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 06.12.2022 №20.1.0.00/7-221201// НОМЕР_21 банк повідомив, що за депозитним договором №SAMDNWFD700, укладеним ОСОБА_4 , рахунок за яким відкритий 04.04.2017, закритий 05.10.2021. Повернення коштів було здійснено на картку клієнта № НОМЕР_22 . (т.2 а.с 144-171, 205)

У всіх вищезазначених договорах вказана адреса реєстрації ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , та адреса проживання ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

16.04.2013 ОСОБА_4 надав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою довірив здійснювати операції за поточним рахунком № НОМЕР_23 в АБ «Південний» до 15.04.2016 року. (т.1 а.с. 17)

10.02.2017 року ОСОБА_4 надав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою довірив здійснювати операції за поточним рахунком № НОМЕР_24 в ПАТ АБ «Південний» до 10.02.2020 року. (т.1 а.с. 18)

17.09.2015 року ОСОБА_4 надав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою довірив розпоряджатися коштами, що обліковуються на усіх рахунках, відкритих у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на підставі Договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця «Державний» від 17.09.2015 року на термін до 17.09.2018. (т.1 а.с. 19)

02.03.2017 року ОСОБА_4 надав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою довірив розпоряджатися коштами, що обліковуються на усіх рахунках, відкритих у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на підставі Договору банківського вкладу «Класичний строковий» зі сплатою процентів щомісяця від 21.03.2016 року на термін до 01.03.2020. (т.1 а.с. 20)

16.01.2017 року ОСОБА_4 надав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою довірив розпоряджатися в частині повного доступу його рахунком № НОМЕР_25 по вкладу SAMDNWFD501 від 16.01.2017 та його рахунком № НОМЕР_26 по вкладу SAMDNWFD00 від 16.01.2017 та діє на термін дії вклада. (т.1 а.с. 21)

01.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, як непрацездатній за віком дружині.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07. 2021 за № 335/02-31, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує шлюбні відносини, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України.

В судовому засіданні були допитані свідки сторін, які надали наступні пояснення.

Так, свідок ОСОБА_14 , дочка ОСОБА_1 повідомила, що її мати познайомила її з ОСОБА_4 у серпні 1999 року коли вони відпочивали на базі та представила його, як чоловіка, зробили спільне фото. Мати деякий час жила на ОСОБА_6 , а вона на ОСОБА_6 була 2 рази у 1999 році. Весь інший час її мати та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю на АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет, вели спільне господарство з 1999 року по день його смерті. Щороку з квітня по жовтень проживали на дачі у СТ «Криниця-2», де разом працювали, відпочивали та разом робили ремонт будинку, провели газ та воду. У 2004 році для своєї сім`ї придбали автомобіль Славута зеленого кольору. У ОСОБА_4 була власна дача у Боготирьово, на яку він іноді їздив. У 2008 році, під час перебування на цій дачі він травмувався і вона разом зі своїм чоловіком перевозила його до 9 міської лікарні, де про нього піклувалася її мати. В 2010 році купили холодильник, у 2013 році купили телевізор. Для захисту її кандидатської дисертації ОСОБА_18 разом з її мамою передали їй грошові кошти у сумі 20000 гривень. Її мати піклувалася про ОСОБА_19 і в інших випадках, коли він хворів, у 2014 році була операція по онкології. ОСОБА_18 любив готувати і часто багато готував. Під час хвороби мами та ОСОБА_19 на ковід саме вона купувала необхідні ліки, продукти харчування та предмети гігієни. ОСОБА_2 перераховувала на її картку 4000 та 10000 грн. Коли приїхала ОСОБА_20 вона передала їй ключі від квартири на ОСОБА_6 . ОСОБА_18 хотів бути похоронений рядом з матір`ю, однак не знайшли довідку про бронювання, тому похоронили в іншому місті, поруч з його першою жінкою.

Свідок ОСОБА_21 , яка є колегою ОСОБА_1 та лікарем ОСОБА_4 , повідомила, що була його лікарем та познайомилась з ним 1991 році. У 1999 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали жити як сім`я на бульварі ОСОБА_22 . У лікарні сприймали їх як подружжя, він зустрічав її після роботи. ОСОБА_23 піклувалася про його здоров`я під час його перебування на стаціонарному лікуванні. Знає зі слів ОСОБА_23 , що вони на вихідні їздили на дачу.

Свідок ОСОБА_24 , сусідка по дачі, що розташована у с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області СТ «Криниця-2», пояснила, що знала ОСОБА_4 як чоловіка ОСОБА_1 , вони в літній час часто проживали на дачі, зимою практично не жили. Свідок щомісяця збирала оплату за послуги, кошти за дачу сплачував частіше ОСОБА_4 . Він дуже смачно готував, був гостинним. Завжди запрошував до будинку та показував вирощений урожай, особливо виноград та пригощав вином, виготовленим з цього винограду. ОСОБА_1 приїздила на дачу рідше, приблизно 1 раз на місяць. Про іншу дачу ОСОБА_4 не розповідав, тому їй не відомо. Де проживали вони у місті свідку також не відомо.

ОСОБА_25 , яка повідомила, що є сусідкою ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_6 . ОСОБА_26 лікар, до якої вона зверталася за допомогою, коли хворіла її дитина. Часто була у них вдома. У 1999 році появився ОСОБА_4 . Коли електрика виходила з ладу ОСОБА_27 звав її чоловіка ОСОБА_28 , який був електриком, розібратися з пробками. Бачила, як її сусіди приїздили з дачі на автомобілі зеленого кольору. Де у сусідів знаходилась дача їй невідомо.

Свідок ОСОБА_29 , медична сестра травматологічного відділення КНП «9 міська лікарня ЗМР» повідомила, що у 2008 році вона була свідком догляду та піклування ОСОБА_1 під час лікування ОСОБА_4 у травматологічному відділенні. Чи була одружена ОСОБА_1 , та з ким вона жила, їй не відомо. З ОСОБА_4 вона більше не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_30 , повідомила, що ОСОБА_1 вона не знає, ОСОБА_2 це її невістки ОСОБА_31 , рідна сестра. ОСОБА_4 це її сват, в 1993 році померла ОСОБА_32 , залишилась донька ОСОБА_33 , яку забрав ОСОБА_27 та його дружина ОСОБА_34 . Потім дитину забрала Дудник у Жовті Води, згодом вона навчалася у Дніпрі і часто приїздила в гості до ОСОБА_4 . Після смерті дружини ОСОБА_35 він жив сам, у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Її чоловік ОСОБА_36 часто приїздив до ОСОБА_4 у гості і ніяких жінок у нього не бачив. На весіллі її онуки ОСОБА_37 був сам. ОСОБА_4 склав заповіт на ОСОБА_38 , оскільки вона була єдина близька людина.. Зі слів ОСОБА_39 , яка навчалася у м. Дніпропетровську у 2006-2010 роках і приїздила до ОСОБА_4 у вихідні 2-3 рази на тиждень, вона нікого із жінок у квартирі ОСОБА_19 не бачила. У ОСОБА_18 була дача у Льовшинському заливі, він постійно проживав там літом і вона з чоловіком приїздила до нього у гості. Кожну середу ОСОБА_40 телефонувала ОСОБА_41 . Про ОСОБА_1 вона дізналася перед смертю ОСОБА_19 від ОСОБА_42 , якій він повідомив, що він залишив свою банківську картку подрузі. Однак банк заблокував картку, тому ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_43 і сказала що потрібні гроші на лікування. ОСОБА_40 оплатила та організовувала похорони, поставила пам`ятник на могилі.

Свідок ОСОБА_44 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , повідомила суду, що ОСОБА_4 її сусід. Він проживав з дружиною ОСОБА_45 та тіткою ОСОБА_46 . Також вона знає ОСОБА_38 , знає що ще є внучка. ОСОБА_47 у квартирі один, інших жінок у нього не було ніколи. Бачила, що до нього у гості приходив чоловік. До квартири він приходив постійно сам, але чи ночував чи ні не знає. У квартирі вона була ще коли була жива ОСОБА_48 , після її смерті у квартирі не була. ОСОБА_49 була дача і вона була на ній 3 рази, він запросив допомогти прополоти на дачі та привіз її на автомобілі, але це було більше 10 років тому.

Свідок ОСОБА_50 , пояснила, що вона сусідка ОСОБА_4 по дачі в СТ «Родник-7». Знає його з 1985 року, він працював з її чоловіком на одному підприємстві і їм виділили дачі. Його жінка ОСОБА_51 також була і працювала на дачі. Вони з чоловіком живуть на дачі з квітня по грудень щороку. ОСОБА_27 ще працював, тому приїздив вечором та на вихідні все літо. Ніколи жінок ніяких не було на дачі, на дачу приїздив сам. Один раз приїздила тільки сусідка по квартирі ОСОБА_52 . На дачі у нього був порядок, він сам її обробляв, топив баню. Вони часто спілкувалися, разом обідали, чаювали. На запитання чи травмувався ОСОБА_4 на дачі, відповіла, що знає, що у нього були проблеми з ногою, але що саме була за травма не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_53 , пояснив, що він сусід ОСОБА_4 по дачі в СТ «Родник-7», проживає там круглий рік. ОСОБА_4 на дачі жив все літо, взимку, коли снігу не було теж приїздив, топив баню, весь сезон був на дачі. Вони з дружиною часто були у нього в гостях, він готував дуже смачно, топив баню. Коли перша жінка померла, він приїздив на дачу сам, нікого разом з ним не було. Кожного дня після роботи він був на дачі, бачив його автомобіль Славуту. Розмов про жінок не було, про особисте не говорили. Крім дачі у ОСОБА_4 був гараж та квартира на правому березі, вул. Зернова. Про іншу дачу ніколи від нього не чув. На дачі влітку він отримав травму ноги, до лікарні його відвіз сусід ОСОБА_54 . Був відсутній на дачі десь 2 тижні.

Свідок ОСОБА_55 пояснив, що він сусід ОСОБА_4 по дачі в СТ «Родник-7», та голова цього кооперативу. Він придбав дачу тільки в травні 2013 році, проживає на ній з квітня по жовтень-листопад. Повідомив, що ОСОБА_4 на дачі жив з весни по осінь, він спілкувався з ним на дачі постійно. ОСОБА_4 обробляв дачу, поливав огород. У нього будинок гарний для проживання, є баня, в якій він любив паритися. Разом з ним жінок ніколи не бачив, двічі бачив ОСОБА_38 . Про іншу дачу ніколи від нього не чув. ОСОБА_4 не їздив в Херсон до ОСОБА_42 , щоб не кидати дачу. Знає, що ОСОБА_4 травмував ногу, але це було не при ньому, вони ще на той час не були знайомі.

Також представником позивача було надано суду компактдиск з аудізаписами, які були виявлені на телефоні померлого ОСОБА_4 , на яких міститься розмова ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на побутові теми.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, при вирішенні спору про поділ майна необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі №531/295/19 та інших, зокрема і в постанові від 17 січня 2024 року у справі №759/14906/18.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15-ц).

Аналогічні правові висновки викладені також в постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року в справі 280/1710/18 (провадження № 61-18514св20).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що аналізуючи подані до суду доказами сторонами, як окремо кожен так і в сукупності між собою, суд установив, що позивачка ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу тільки з листопада 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже дані обставини підтверджено матеріалами особових справ ОСОБА_4 , сформованих під час його роботи у ПАТ «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1», ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління», ТОВ «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління», ТОВ «Запорізьке спеціалізовано-монтажне управління», де ОСОБА_4 власноруч зазначав фактичну адресу його проживання квартиру АДРЕСА_8 , та зазначав, що перебуває в незареєстрованому шлюбі, дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її телефон. Така ж адреса фактичного проживання вказана у медичних документах ОСОБА_4 (декларації про вибір лікаря, медична карта).

Також суд враховує, що ОСОБА_4 в 16.04.2013, 17.09.2015, 10.02.2017, 02.03.2017, 16.01.2017 року оформлював довіреності на ім`я ОСОБА_1 , щодо банківських вкладів, за якими позивачка мала право вносити кошти на такі рахунки, отримувати з вказаних рахунків належні йому кошти, розпоряджатися усіма отриманими коштами на власний розсуд.

Суд не бере до уваги твердження відповідачки про те, що право на вклади у банківських установах були особистою приватною власністю ОСОБА_4 , бо лише він укладав та підписував відповідні договори, і вклади внесені на його ім`я.

Довіреність за своєю правовою природою є фідуціарним правочином, тобто вчиняється на особливому довір`ї до повіреного. Кількість виданих довіреностей та їх видача протягом тривалого часу свідчать про почуття взаємної довіри, що склалися між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , а також про наміри спільно користуватися і розпоряджатися належним їм спільним майном.

Однак, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними доказами, що вони з ОСОБА_4 проживали по АДРЕСА_1 однією сім`єю, як подружжя, вели разом спільне господарство, мали спільний побут і бюджет, взаємні права та обов`язки з 1999 року до листопада 2011 року.

Позивачкою не надано доказів, які підтверджували даний період проживання, ведення спільного господарства, крім пояснень свідків, які є знайомими лише позивачки, надані ними відомості носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації дружніх відносин ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , не підтверджуючи при цьому наявності усталених відносин, що притаманні подружжю. Посилання свідків на спільне проживання не є само по собі достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в розумінні ст. 74 СК без наявності інших ознак сім`ї.

Суд критично відноситься до наданого позивачкою акту про фактичне проживання від 15.06.2021 року, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю і вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року по 2020 рік включно та до акту про фактичне проживання від 12.06.2021 року, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та вели спільного господарство за адресою: с. Володимирівське Запорізького району у СТ «Криниця-2», щороку з квітня по листопад з 1999 року по 2020 рік включно. Оскільки дані акти складені особами, які не уповноваженні на його складання, а обставини викладені у них одержані з порушенням порядку, встановленого законом, та дані, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже за період з 1999 року до листопада 2011 року позивачка не надала доказів про наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла. Позивачка на надала і матеріали справи не містять спільних фотографій ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відсутні належні докази, якими є фіскальні чеки, договори купівлі-продажу та інші письмові докази, спільного придбання майна на користь сім`ї та витрачання коштів на спільні цілі.

Крім того суд звертає увагу, що позивачка не зазначила в позовній заяві та не пояснила суду в судовому засіданні, де саме в період з 1999 року до листопада 2011 року працював ОСОБА_4 , та не надала суду копію трудової книжки померлого. Представник позивача також не робилися адвокатські запити щодо надання копій документів з особової справи за період 1999 року до листопада 2011 року на інші підприємства, де в цей період працював ОСОБА_4 . Також і відсутні Довіреності які ОСОБА_4 надавав ОСОБА_1 , щодо грошових коштів. Позивачка не зазначила в позові та на пояснила суду, за яку ціну, де саме купували автомобіль, а за клопотанням представника позивача суд витребував інформацію, який автомобіль належав ОСОБА_4 .

Також, суд звертає увагу позивача, що в медичній картці №1842 від 14.06.2008 року, зазначено місце постійного проживання, АДРЕСА_3 , та місце роботи СМУ «Запоріжсталь».

Суд також критично відноситься до наданого відповідачкою акту про встановлення обставин проживання від 04.10.2021 року, що ОСОБА_4 більше 30 років у літній та теплий час пори року постійно проживав у будинку, що розташований у СК «Родник-7», та акту про встановлення обставин проживання від 04.10.2021 року, що ОСОБА_4 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки дані акти складені особами, які не уповноваженні на його складання, та обставини викладені у ньому одержані з порушенням порядку, встановленого законом, підписи осіб на актах не засвідчені в установленому законом порядку, акти не скріплені печатками уповноважених осіб, зокрема СК «Родник-7» та відповідного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу з 2011 року у документах про прийняття на роботу, особових картках працівника, зазначав адресу проживання АДРЕСА_1 .

Всі встановлені дані на переконання суду свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_8 у період з листопада 2011 року, по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мали спільні права та обов`язки, тому позовні вимоги підлягає частковому задоволенню в цій частині. Суд відмовляє у встановлені факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 01 січня 2004 року до листопада 2011 року, оскільки в судовому засіданні не підтверджено цей період належними доказами.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.11.2007 грошові суми (вклади), внесені у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

До такого ж висновку неодноразово доходив Верховний Суд, зокрема у постанові від 20.06.2018 у справі № 756/14404/15-ц.

Оскільки грошові кошти, які обліковувалися на рахунках на ім`я ОСОБА_4 , внесені за час його проживання однією сім`єю із ОСОБА_1 , то вказані кошти, в силу приписів ст. 74 СК України, є спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Вказана презумпція спільності майна може бути спростована, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того, хто її спростовує.

В судовому засіданні відповідачкою не надано належних доказів на спростування викладених обставин. Посилання ОСОБА_2 на те, що позивачка очевидно приховує належне їй майно з метою власного збагачення та маніпулювання фактами і доказами, суд до уваги не бере, бо воно не узгоджується із принципом диспозитивності цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачка, керуючись принципом диспозитивності, визначила предмет і підстави позову на власний розсуд. Якщо ж відповідачка вважає свої права порушеними, вона має право на їх судовий захист відповідно до ст. 4 ЦПК України. Таке право має бути реалізоване у належній процесуальній формі: шляхом пред`явлення окремого позову чи шляхом пред`явлення зустрічного позову у цьому провадженні. Допоки жодний з таких позовів на розгляді у суді не перебуває, обставини щодо складу, кількості та підстав набуття належного ОСОБА_1 майна, не підлягають встановленню, позаяк не належать до предмету доказування у цій справі.

Отже, оскільки відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на спростування цієї презумпції, вимога про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку прав на грошові вклади з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках банках як частку в праві спільної сумісної власності подружжя підлягає задоволенню.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що грошові вклади, що знаходяться на рахунках у таких банках:

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_17 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_18 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_19 та зберігаються на картці ОСОБА_4 № НОМЕР_27 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_20 ;

у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на рахунку № НОМЕР_12 ;

у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на рахунку № НОМЕР_13 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_14 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_15 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_16 ;

у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку «Південний» на рахунку, відкритому за депозитним договором № 746025/2005 від 08.05.2020;

у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку «Південний» на рахунку, відкритому за депозитним договором № 805975/2005 від 25.08.2020,

необхідно визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2011 року та майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності та в порядку поділу такого майна визнати за позивачкою право власності по 1/2 частину.

Щодо позовних вимог позивачки, що вона як пенсіонерка та особа з інвалідністю другої групи, яка проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Тлумачення статті 1241 ЦК України свідчить, що право на обов`язкову частку у спадщині це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 705/3890/16-ц від 02.08.2018.

ОСОБА_1 до суб`єктів, зазначених у частині першій статті 1241 ЦК України, не належить, тому права на обов`язкову частку у спадщині вона не має.

Отже, позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права на обов`язкову частку у спадщині задоволенню не підлягають. Вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом є похідними від вимоги про визнання права на обов`язкову частку у спадщині, а тому також не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджено посвідченням, а отже, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, а відтак з відповідачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3178,0 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Ю.В., ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, визнання права на спадкування, визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 01 листопада 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку прав на грошові вклади з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках у таких банках:

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_17 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_18 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_19 та зберігаються на картці ОСОБА_4 № НОМЕР_27 ;

у Акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» на рахунку № НОМЕР_20 ;

у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на рахунку № НОМЕР_12 ;

у Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на рахунку № НОМЕР_13 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_14 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_15 ;

у Акціонерному товаристві Акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рахунку № НОМЕР_16 ;

у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку «Південний» на рахунку, відкритому за депозитним договором № 746025/2005 від 08.05.2020;

у Публічному акціонерному товаристві акціонерному банку «Південний» на рахунку, відкритому за депозитним договором № 805975/2005 від 25.08.2020,

як частку в праві спільної сумісної власності подружжя.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 3178,0 грн. (три тисячі сто сімдесят вісім гривень)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено - 14.03.2024.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_28 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_29 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Банковська Юлія Василівна, місцезнаходження: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 3, к.24.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_30 , місце проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя: Баруліна Т. Є.