Справа № 278/1065/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська компанія з повернення боргів" (на далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договори в загальній сумі 102888,52 грн та судових витрат по справі.

В обґрунтування позову посилалися на наступне.

28.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» (далі - первісний кредитор ) та ОСОБА_1 (далі - відповідач або позичальник) було укладено кредитний договір № Z52.20470.004591540, за яким відповідач отримала готівкою кредит, заборгованість по якому не погашена та складає 43043,52 грн.

13.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z75.00602.004912228, за яким відповідач отримала готівкою кредит, заборгованість по якому не погашена позичальником та складає 59845,00 грн.

Позивач набув право вимоги по цим кредитним договорам на підставі укладених договорів факторингу, по яким АТ «Ідея Банк» відступило їм право вимоги по зазначеним кредитним договорам на підставі договору факторингу та переданого їм реєстру боржників.

Позивач також зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача ОСОБА_1 .

У судовому засіданні відповідач зазначила, що отримувала кредитні кошти у АТ «Ідея Банк»; докази на підтвердження погашення заборгованості надати не може; визнає позовні вимоги в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту, із сумою нарахованих відсотків не погоджується.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі; просить на підставі наявних в справі доказів задовольнити вимоги у повному обсязі (а.с. 72).

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

28.11.2018 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву анкету до ПАТ «Ідея Банк», в якій вказала свої анкетні дані, місце роботи, посада, дохід за місцем праці, зазначила запитувану суму кредиту 18240,00 грн., обрала страхову компанію. Також, в даній заяві - анкеті підтвердила, що заява про розмір щомісячного доходу підписана нею власноручно і вся, вказана в ній інформація є правдивою (а.с. 12)

28.11.2018 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір № Z52.20470.004591540, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 18240,00 грн включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (п.п. 1.1 п. 1). Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяця. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в заяві-янкеті позичальника на отримання кредиту (п.п. 1.2 п. 1 ).

Згідно п.п. 1.3 п. 1 даного договору - за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01 % річних від залишкової суми кредиту. Нарахування процентів здійснюються 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором (п.п. 2.5 п. 2 Договору). П. 6, п.п. 6.1 Договору визначено графік щомісячних платежів за кредитним договором. (а.с. 6-7)

Відповідачем 28.11.2018 було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (зворот. а.с. 17-18).

Також, відповідачкою були підписані 27.11.2018 року договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 208097840/18FV та 28.11.2018 року договір добровільного страхування життя № Z52.20470.004591540 (зворот. а.с. 16-17, зворот. а.с. 19).

28.11.2018 відповідач отримала від банку 15200,00 грн та банком сплачений страховий внесок в сумі 3040 грн. (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 30.01.2024 року складає 43043,52 грн, з яких: 16720,14 грн заборгованість за основним боргом, 26323,38 грн заборгованість за відсотками (а.с. 23).

13.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву анкету до ПАТ «Ідея Банк» в якій вказала свої анкетні дані, місце роботи, посада, дохід за місцем праці, зазначила запитувану суму кредиту 23820,00 грн, обрала страхову компанію. Також, у даній заяві - анкеті підтвердила, що заява про розмір щомісячного доходу підписана нею власноручно і вся вказана в ній інформація є правдивою (а.с. 30)

13.02.2019 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір № Z75.00602.004912228, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 23820,00 грн включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (п.п. 1.1 п. 1). Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в заяві-янкеті позичальника на отримання кредиту (п.п. 1.2 п. 1 ).

Згідно п.п. 1.3 п. 1 даного Договору - станом на день укладання договору змінні частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 0,49%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 % (п.п. 1.4 п. 1 договору). Нарахування процентів здійснюються 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором (п.п. 2.5 п. 2 Договору). П. 6, п.п. 6.1 Договору визначено графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 24-25).

Відповідачем 13.02.2019 року було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 26).

Також, відповідачкою був підписаний 13.02.2019 року договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку № Z75.00602.004912228 (а.с. 28, 32).

13.02.2019 рку відповідач отримала від банку 20534,48 грн та банком сплачений страховий внесок в сумі 3285,52 грн (а.с. 29).

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 30.01.2024 року складає 59845,0 грн, з яких: 23811,02 грн заборгованість за основним боргом, 36033,98 грн заборгованість за відсотками (а.с. 39).

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 59845,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 23811,02 грн, за відсотками 36033,98 грн (а.с. 43).

Згідно витягу з Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 43043,52 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 16720,14 грн, за відсотками 26323,38 грн (а.с. 42).

Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримала кредит за спірними кредитними договорами, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу в сумі 16720,14 грн за кредитним договором № Z52.20470.004591540 та в сумі 23811,02 грн за кредитним договором № Z75.00602.004912228.

Щодо стягнення відсотків суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

За умовами кредитного договору № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року сторони погодили строк кредитування 24 місяців.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 30.01.2024 року. При цьому розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року виконаний за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024 року, а за період до 06.07.2023 року розрахунок заборгованості в матеріалах справи відсутній.

Отже, виходячи з того, що позивачем до суду не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року за період до 06.07.2023 року, то суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив позивач, нараховуючи такі відсотки.

Разом з тим в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості відсотків за користування кредитом.

Тому суд вважає, що за відсутності інших доказів, наявні в матеріалах справи розрахунок заборгованості, не містять детального розрахунку такої заборгованості, з якого б вбачалося здійснення боржником останньої оплати за кредитом, дані щодо руху коштів на рахунку, інформацію про внесення/невнесення відповідачкою коштів на погашення кредиту та на оплату відсотків щомісячно, оплату комісій, не можуть слугувати належними доказами наявності у відповідача заборгованості по сплаті відсотків перед позивачем у заявленому ним до стягнення розмірі.

Крім того, сам по собі договір факторингу та реєстр прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених обставин, суд вважає недоведеним позивачем обґрунтованості вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року.

В той же час, надані виписки за кредитними договорами (а.с. 78), не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині, оскільки в даних виписках не міститься інформація про розмір відсоткової ставки, розмір комісії, які застосовувалися АТ «Ідея Банк», що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виходячи з того, що в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості за відсотками, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року, оскільки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду належних доказів на її підтвердження, тоді як саме на позивача покладено обов`язок щодо доведення заявлених позовних вимог.

За умовами кредитного договору № Z75.00602.004912228 від 13.02.2019 року сторони погодили строк кредитування 36 місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за погодженням сторін, строк дії кредитного договору визначено до 13.02.2022 року. Відомості про його пролонгування в матеріалах справи відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, у межах строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 13.02.2022 року, відповідач боржник зобов`язаний був сплатити проценти за користування кредитом у сумі 3836,04 грн. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 13.02.2022 року, тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення із відповідача на користь позивача як дійсного кредитора підлягає заборгованість за відсотками, нарахована до 13.02.2022 року включно, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Беручи до увагу строк кредитування, розмір відсотків, визначений у кредитному договорі, суд доходить висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором № Z75.00602.004912228 від 13.02.2019 року в сумі 3836,04 грн.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статті 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року в сумі 16720,14 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу, та за кредитним договором № Z75.00602.004912228 від 13.02.2019 року в сумі 32647,06 грн, з яких: 23811,02 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3836,04 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відтак, позов ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" у межах пред`явлених позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір у сумі 1485,05 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 267, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , заборгованність за кредитними договорами в загальному розмірі 49367,20 грн, з яких:

за кредитним договором № Z52.20470.004591540 від 28.11.2018 року в сумі 16720,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

за кредитним договором № Z75.00602.004912228 від 13.02.2019 року в сумі 32647,06 грн, з яких: 23811,02 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3836,04 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1485,05 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік