Справа № 199/4472/24
Провадження № 2/204/3294/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року МТСБУ звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу (а. с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, допустив зіткнення з автомобілем Subaru, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження, з місця пригоди зник. Зазначено, що вказані обставини встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року у справі № 932/123/23. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Керуючись нормами п. п. «а» п. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 63819 гривень 24 копійки за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, а також поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 1950 гривень. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 65769 гривень 24 копійки, яку він просить суд стягнути з відповідача разом із витратами на судовий збір у розмірі 3028 гривень.

07 серпня 2024 року даний позов надійшов на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 85).

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 10 годину 45 хвилин 18 вересня 2024 року (а. с. 89).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові прохав суд про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а. с. 3 на звороті).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 105), причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року (у справі 932/123/23), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 27 січня 2023 року (а. с. 8).

Із вказаної постанови вбачається, що 30 вересня 2022 року о 23 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mazda, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 знаходячись на перехресті вул. Виконкомівська та вул. Паторжинського у м. Дніпрі, рухаючись другорядною дорогою, проявив неуважність та не дав дорогу транспортному засобу Subaru, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mazda, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , станом на 30 вересня 2022 року, не зареєстрована, що підтверджується перевіркою чинності полісу на сайті МТСБУ https://policy.mtsbu.ua та (а. с. 75).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Subaru, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , зареєстрована в ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», який є діючим членом МТСБУ, за страховим полісом 211307262, діючий на 30 вересня 2022 року (а. с. 12).

03 жовтня 2022 року, представник потерпілий ОСОБА_2 , з метою компенсації спричинених в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а. с. 24).

13 листопада 2022 року судовим експертом Пилипенко О.С. складено Висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 225С22 (а. с. 34-73), відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 70993 гривні 12 копійок (з ПДВ) або 63819 гривень 22 копійки (без ПДВ).

Вартість експертних послуг 1950 гривень (а. с. 22).

Наказом МТСБУ від 15 лютого 2023 року № 3/3063 прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 63819 гривень 24 копійки (а. с. 14).

Відповідно до платіжної інструкції № 823107 від 17 лютого 2023 року ОСОБА_2 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 63819 гривень 24 копійки (а. с. 16).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як було встановлено судом, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди є відповідач по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Такий висновок викладений у постанові Верховного суду від 24 червня 2020 року у справі № 6040/14169/17.

Відтак, в силу вказаних норм закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Приписами п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до вимог п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з вимогами пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Разом з цим, при оцінці обставин справи необхідно виходити з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідач є винною особою у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, і на момент вчинення якої не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому завдану шкоду потерпілому відшкодовано МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу відповідних документально підтверджених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 63819 гривень 24 копійки та 1950 гривень витрат на експерта, а всього 65769 гривень 24 копійки.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 247, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (02151, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 65769 (шістдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна