Справа № 368/1467/19
Рішення

Іменем України

"23" травня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Токовенко Н.О.

За участі:

Представник позивача - Гриниха Т.Ю.

Представник відповідача - Матюшенков Д.В.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.11.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с., 1 4), в прохальній частині якого позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК":

1. Заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.08.2012 року у розмірі 88749.10 грн.

2. Судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

3. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не заперечує проти розгляд справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.

Вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, позивач в мотивувальній частині позову обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права:

- ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав (-ла) Заяву № б/н від 30.08.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 38000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК.

1. Порядок виникнення правовідносин:

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою зіоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилам« надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.prpvatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів Банку» додані до позовної заяви.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви).

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-caйт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SМS-ресурс, зазначений банком).

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та « Тарифи Байку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчиненим у письмовій формі, якшо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SМS- ресурс.

Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття тритвжим (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

У постанові від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16 - ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що Відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифам« банку, при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія ( прийняттям пропозиції.

Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви).

У постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обгрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після ного повного чи часткового виконання сторонами.

2. Порядок зміни розміру кредитного ліміту.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту га його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахумку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Порядок внесення змін до умов договору.

Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Згідно п.п. 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua., SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5 Договору.

Витяг із Умов та правил надання банківських послуг; що включають запроваджені зміни додаються до позовної заяви. Банк надає лише витяг із Умов та правил надання банківських послуг, що стосується відкриття та обслуговування кредитного рахунку, оскільки взагалі в Умови та правил надання банківських послуг включаються усі умови щодо усіх послуг та продуктів, що надаються Позивачем (кредити, депозити, еквайринг. інкасація, тощо),

Обгрунтування передумов порушення.

АТ КБ «ПрнватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, - надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно де п. 2.1.1.3.1, погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами:

- договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного лімііту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання);

- внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, Відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.1.60. Договору Мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язать Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 529, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашене Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.

5. Порядок розрахунків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредшодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 2.1.1.2.9. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується и. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1, Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до н. 1, 2 ст. 549 ЦК України та н. 2.1,1.7.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті 1350) + 5% від суми позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язаним щодо повернення чергової частини суми кредиту с право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.07.2019 року має заборгованість - 88749.10 грн., з яких:

- 57436,37 грн. - заборгованість за тілом кредита;

- 23625,59 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

- 2984.80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн. - нарахована пеня за «прострочене зобов`язання;

- 0,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 4202.34 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1.1.6.1. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

26.11.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

27.01.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 14.02.2020 року.

14.02.2020 року Кагарлицьким районним судом винесено заочне рішення (а.с., 48 54), згідно якого:

1. Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ІПН: НОМЕР_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, кошти в сумі 88749 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 10 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.08.2012 року.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ІПН: НОМЕР_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, кошти в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятьсот двадцять одна) грн. 00 коп. судових витрат.

16.08.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Матюшенкова Д.В. про перегляд заочного рішення, ( а.с., 80 84).

22.10.2021 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (а.с., 97 101), згідно якої:

1. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Маюшенкова Дмитра Вікторовича про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду від 14.02.2020 року у справі № 368/1467/19, провадження № 2/368/151/20 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

2. Заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 14.02.2021 року в справі № 368/1467/19, провадження № 2/368/151/20, за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - скасувати.

3. Слухання справи позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - призначити до розгляду в загальному позовному порядку, призачивши підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 10.01.2022 року.

4. В підготовче судове засідання викликати сторони:

- представника позивача, - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»;

- відповідача ОСОБА_1 ;

- представника відповідача адвоката Матюшенкова Д.В.

5. Копію ухвали направити вищепереліченим учасникам справи.

10.01.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 16.02.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

16.02.2022 року в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 17 год. 30 хв. 16.03.2022 року.

16.03.2022 року справу знято з розгляду в зв`язку з введенням військового стану в Україні, призначено наступне підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 14.06.2022 року.

14.06.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 15.07.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

15.07.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 13.09.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

13.09.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 11.10.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

11.10.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на на 09 год. 00 хв. 09.11.2022 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

09.11.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 28.11.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

23.11.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, (а.с., 129 132), який подано представником відповідача Матюшенковим Д.В., - наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали цивільної справи № 368/1467/19, за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач), до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач звернувся до суду із позовною заявою, посилаючись на те, що 30 серпня 2012 року Відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.07.2019 року має заборгованість - 88 749,10 грн., з яких:

- 57436,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 23625,59 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 2984.80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн. - нарахована пеня за "прострочене зобов`язання";

- 0,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

- а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 4 202.34 грн. - штраф (процентна складова).

Однак із заявленими позовними вимогами Позивача неможливо погодитися, в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

В той же час, що в анкеті-заяві від 30 серпня 2012 року містяться лише персональні дані Відповідача, дата та її підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві від 30.08.2012 року відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг.

Таким чином, Позивачем не доведено укладення з Відповідачем договору про надання банківських послуг від 30.08.2012 року, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення.

Тому відповідно до ч.і ст.77 ЦПК України анкета-заява не е належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, а також відповідальність за несвоєчасну сплату заборгованості.

Слід зазначити, що в анкеті-заяві від 30.08.2012 року, Відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка "Універсальна" та погодив, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Натомість зазначені Умови не містять підпису Відповідача. При цьому Позивачем на надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є персональними та є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі Відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Відсутність підпису Відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Таким чином Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного суду України від 14 грудня 2014 року (справа №6-2462цс16), від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

До того ж матеріали справи не містять як заяв Відповідача про збільшення кредитного ліміту, так само як і документів Позивача про збільшення кредитного ліміту.

Питання стягнення з відповідача штрафних санкцій.

За загальним правилом теорії держави і права, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно- правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу').

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення гборжником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягттий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Разом із цим, у своїй позовній заяві, Позивач просить стягнути із Відповідача: -грн. - нарахованої пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4 202,34 грн. - штраф (процентна складова), що суперечить ст. 61 Конституції України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003ЦСІ5 та постановах Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 755/11168/15-ц, від 06.09.2018 року у справі № 0417/10430/2012, від 12.09.2018 року у справі № 647/1133/15-ц, від 20.09.2018 року у справі № 712/12031/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 711/8798/2012, від 03.10.2018 року у справі № 366/1358/16-ц, від 10.10.2018 року у справі № 278/2615/15-ц.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. ст. 2, 4, 23,27, 43,58, бо, 62,234, 288 ЦПК України, - представник відповідача просив суд винести рішення, на підставі якого:

1. У задоволенні позовних вимог Позивача відмовити у повному обсязі.

28.11.2022 року проведення підготовчого судового сідання відкладено на 10 год. 00 хв. 05.01.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

05.01.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 02.02.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

10.03.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 05.04.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

05.04.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 01.05.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

01.05.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 29.05.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивавача.

29.05.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні № 11 кп/368/36/23, призначено наступне судове засідання на 10 год. 00 хв. 27.06.2023 року.

27.06.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, призначено наступне судове засідання на 15 год. 00 хв. 05.09.2023 року.

25.08.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення, (а.с., 179 186), які подані представником позивача, наступного змісту:

- В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області розглядається цивільна справа №368/1467/19-ц, за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ознайомившись з матеріалами справи та відзивом на позовну заяву подану представником відповідача, вважаю за належне надати ще письмові пояснення.

В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що по-перше, Банком не доведено укладення з Відповідачем договору про надання банківських послуг від 30.08.2012 року, по-друге, що Відповідач не ознайомлений з умовами та правилами банківських послуг та такі не містять підпису Відповідача та по-третє, зазначає, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає доводи та мотиви викладені у відзиві на позовну заяву безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного:

По-перше, Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 30.08.2012 р.

Відповідач особистим підписом засвідчив, що "Я згоден із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуга також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лася) з договором про надання банківських послуг до його заключения згідний (-на) з його умовами... Я зобов`язуюся виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.Drivatbank.com.ua .

Відповідно до ч.І ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч. 1 ст. 634 ЦК України, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

З моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Із матеріалів справи вбачається та ніким не оспорюється, що відповідач погодився з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг; він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і Відповідачем було укладено кредитний договір, який не оспорений, не визнаний недійсним чи неукладеним, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям ПРОПОЗИЦІЇ.

На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок НОМЕР_4 та видано кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом, що змінювався, що підтверджується довідкою та банківською випискою.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти з власної ініціативи, а також здійснював частково погашення заборгованості по кредитному договору.

Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо».

Верховний Суд по справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність Факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованим, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового киконання сторонами.

Таким чином, виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь- який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

При цьому, як убачається з Умов та правил надання банківських послуг та не заперечується сторонами, кредитний ліміт на виданій відповідачу кредитній карті був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто після сплати кредитних коштів, позичальник може знову ними користуватись, а тому зобов`язаний повернути суму отриманих кредитних коштів .

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (частина перша статті 1069 ЦК України).

Таким чином, відсутність підпису боржника на відповідних умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, шо його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Відповідач користувався кредитними коштами, а тому зобов`язаний повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотків за користуванням кредиту.

Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.

По-друге, щодо заборгованості за відсотками.

Стаття 1054 ЦК України визначає поняття Кредитного договору як: за кредитним договором банк або інша кредитна організація (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 49 Закону "Про банки і банківську діяльність" надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.

Отже, - кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Яктпо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В тарифах банку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зазначено процентна ставка, яка застосовується - 2,5 % в міс., за тратами коштів здійснені з 01.09.2014 р. - 2,9 % в міс., за тратами здійснені з 01.04.2015 р - 3,6 % в міс.

Таким чином, - основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Відповідач погашав заборгованість та витрачав кредитні кошти отже приєднався до редакції Умов та правил, яка діяла на момент укладення договору, а тому Позивач має право на стягнення заборгованості по відсоткам, які нараховані у відповідності до положень Умов та правил.

По-третє, стосовно правомірності стягнення штрафу та пені.

В тарифах банку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зазначено штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених комісій, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичайно ставляться.

Одним з фундаментальних принципів правових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного Кодексу України, згідно з яким одним із загальних принципів цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі ст. 627 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, при укладенні кредитного договору між банком і клієнтом - позичальником дотримується принцип свободи договору. А саме, позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими кредитним договором.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Доводи відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст. 61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Більше того, загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на такі основні види: цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну.

Виходячи зі змісту цього тлумачення не можуть бути ототожнюється санкцій і вид відповідальності.

Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій.

У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій.

Інакше, наприклад не могли б бути одночасно застосовані штраф та стягнення збитків при залученні до цивільної відповідальності, а також позбавлення волі та конфіскація майна при притягненні до кримінальної відповідальності і т.д., адже вони також пояснювалися б «як відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення ».

Таким чином, згідно зі ст. 61 Конституції не обмежується розмір санкцій або їх набір при залученні до одного виду юридичної відповідальності.

Тлумачення неможливості одночасного застосування штрафу та пені прямо суперечить установленому законодавця, який в законах України прямо передбачає можливість одночасного застосування пені та штрафу.

Можливість одночасного застосування штрафу та пені закріплюється також у ст. 14 Закон України «Про державний матеріальний резерв» від 24.01.1997 № 51/97-ВР в ред. від 30.07.2010 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх зміст7 або із суті відносин між сторонами.

Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, дозволяє здійснити відповідне врегулювання в договорі.

Штраф і пеня мають різне призначення і функції у цивільних правовідносинах.

Штраф - разове покарання, а пеня - покарання, має на меті домогтися якнайшвидшого виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 550 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Постановою ВСУ "№ 6-2003цс15 визначено, що у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Основним положенням даної постанови являється саме накладання санкцій за одне правопорушення, а тому не може прийматися до уваги в даному випадку, адже:

- Одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, а згідно зі статтею 230 ЦК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Таким чином, штраф і пеня є окремими видами неустойки. Штраф застосовується за порушення виконання зобов`язання, а пеня - за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штраф і пеня не є взаємовиключними видами неустойки. Крім того. Цивільний кодекс України не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони таких штрафних санкцій як штраф і пеня.

Банк встановлює в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором неустойку як самостійний вид юридичної відповідальності, тобто загальний розмір фінансової санкції за невиконання умов договору.

Юридичною відповідальністю є реалізація санкції норми, відносно правопорушника, покладання на нього офіційного боргу зазнати позбавлення матеріального, фізичного або духовного порядку.

Враховуючи викладене, принцип свободи договору, дає право Банку передбачати в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов`язання - у вигляді штрафу, і за несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання - у вигляді пені.

Застосування банком в кредитному договорі та штрафу, та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже адже характер правопорушень в даному випадку різний.

Підсумовуючи вищевикладене. передбачивши зазначені види неустойки в кредитному договорі. Банк не допускає порушення норми статті 61 Конституції України.

На підставі вищенаведеного та керуючись приписами ст. 43, - представник позивача просив суд:

1. Приєднати письмові пояснення до матеріалів справи.

2. Задовольнити позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

До вищевказаних додаткових пояснень представник позивача приєднав виписку за договором № б/н за період 01.01.1999 року 16.08.2023 року, ( а.с., 192 193).

05.09.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті в кримінальному провадженні № 1 кп/368/15/23, призначено наступне судове засідання на 11 год. 00 хв. 11.10.2023 року.

11.10.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 07.11.2023 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 07.11.2023 року, представник позивача, - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», - Гриниха Т.Ю. зазначила наступне:

- вважала за можливе провести підготовче судове засідання без участі відповідача;

- просила провести підготовче судове засідання, по результатах проведення якого вважала за моживе закрити підготовче провадження та призначити справу до слухання по стуі поданої позовної заяви;

- інших заяв та клопотань представник позивача в судовому засіданні не заявляла.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 07.11.2023 року, відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 07.11.2023 року, представник відповідача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. зазначив наступне:

- вважав за можливе провести підготовче судове засідання без участі його довірителя -відповідача;

- просив провести підготовче судове засідання, по результатах проведення якого вважав за моживе закрити підготовче провадження та призначити справу до слухання по стуі поданої позовної заяви;

- інших заяв та клопотань представник відповідача в судовому засіданні не заявляв.

07.11.2023 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання, (за участі представника позивача, представника відповідача, без участі відповідача), по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати, так як дана ухвала не перешкоджає подальншому руху справи) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове засіфдання, та призначено справу до слухання по суті на 09 год. 00 хв. 06.12.2023 року.

06.12.2023 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 24.01.2024 року в зв`язку з письмовим клопотанням представника відповідача.

24.01.2024 року слухання справи відкладено на 17 год. 00 хв. 14.02.2024 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

24.02.2024 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 25.03.2024 року в зв`язку з письмовим клопотанням представника відповідача.

25.03.2024 року слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 30.04.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

30.04.2024 року в слуханні справи було оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 23.05.2024 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.05.2024 року, представник позивача, - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», - Гриниха Т.Ю. зазначила наступне:

- позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі;

- свою правову позицію щодо необхідності задоволення позову представник обгрунтовувала обставинами справи та нормами права, які зазначені в мотивувальній частині позовної заяви та додаткових поясненнях, та які судом наведено вище по тексту в мотивувальній частині даного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 23.05.2024 року, відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.05.2024 року, представник відповідача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. зазначив наступне:

- проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову;

- свою правову позицію щодо необхідності відмови від задоволення позову представник відповідача обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які вказані у відзиві на позовну заяву, та які судом наведено вище по тексту в мотивувальній частині даного рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав, та просив його задовольнити, вислухавши представника відповідача, який заперечував проти задоволення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, яка видана 27.01.2020 року, - відповідач по справі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Що стосується тієї обставини, що с. Демівщина Київської області, - наразі відноситься до Обухівського району, а справа слухається не в Обухіському районному суді Київської області, а в Кагарлицькому районному суді Київської області, то суд зазначає наступне:

Пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, запровадженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про затвердження воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807/ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», - с. Демівщина, - відноситься до Обухівського району Київської області.

Разом з тим, відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, - місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою, а так як с. Демівщина раніше входило до складу Кагарлицького району Київської області, де місто Кагарлик було районним центром, - то дану справу слід слухати в Кагарлицькому районному суді Київської області.

Відповідно, враховуючи предмет позову (стягнення заборгованості за кредитним договором). Враховуючи ту обставину, що відповідач проживає в м. Кагарлик Київської області, та положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанції, так як в даному випадку має місце правило загальної підсудності, - підсудність за місцем проживання відповідача фізичної особи.

Сторони по справі:

- Позивачем по справі є юридична особа, - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок № 1Д, , МФО № 305299, рахунок № 311 (для погашення заборгованості та судових витрат)).

- Відповідачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ).

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- Суд зазначає, що спір між сторонами виник в загузі зобов`язального права, за наступних обставин:

- позивач ОСОБА_1 звернувся до позивача, - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав (-ла) Заяву № б/н від 30.08.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 38000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Суд зазначає, що відповідачем не було отримано кошти в розмірі 38000 (тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп., - разово, з видачею таких коштів, а такі кошти були надані відповідачу як кредитний ліміт.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК.

Станом на час подачі позову позивач вважав, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 16.07.2019 року має заборгованість - 88749.10 грн., з яких:

- 57436,37 грн. - заборгованість за тілом кредита;

- 23625,59 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

- 2984.80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн. - нарахована пеня за «прострочене зобов`язання;

- 0,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 4202.34 грн. - штраф (процентна складова).

Проте, - суд констатує, що в матеріалах справі відсутні жодні докази про отримання Позивачем коштів на суми, на отриманні яких відповідачем, - наполягає позивач, напроти, - самим же позивачем (через представника) до суду додано виписку за договором № б/н за період 01.01.1999 року 16.08.2023 року, ( а.с., 192 193), яка повністю спростовує позицію позивача про отримання відповідачем коштів в сумі 57436,37 грн.

Якщо порахувати кошти, які отримував відповідач від позивача, то:

- відповідач отримав від позивача за період 01.01.1999 року по 16.08.2023 року кошти в сумі 36173 (тридцять шість тисяч сто сімдесят три) грн. 92 коп.;

- відповідач повернув позивачу за період 01.01.1999 року по 16.08.2023 року кошти в сумі 23672 (двадцять три тисячі шістьсот сімдесят дві) грн. 97 коп.

Далі, суд вважає, що анкета-заява, яка подана позивачем на підтвердження факту укладення кредитного договору, - не містить відомостей про розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, пені та комісій, а доданий до позову витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, - не містить підпису відповідача, як і не містять такого підпису тарифи банку і довідка про умови кредитування, що, на думку суду, - свідчить про відсутність згоди між сторонами (позивачем та відповідачем) щодо істотних умов договору, зокрема розміру процентів, пені і комісій.

З урахуванням викладеного, - суд вважає, що поверненню стягненню підлягають лише фактично отримані та використані позичальником кошти, які не повернуті в добровільному порядку.

Такі висновки узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до громадянина про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, де Велика Палата, погодившись із судовими рішеннями про стягнення із боржника непогашеного тіла кредиту, зазначила, що хоча укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить розміру і строку повернення кредиту, однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і необхідність їх захисту через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення Фактично отриманої суми кредитних коштів.

Суд зазначає, що правові позиції, висловлені Верховним Судом, - є джерелом права, які застосовуються судами при вирішенні аналогічних справ.

Суд також зазначає, що правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до громадянина про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, - повністю спростостовується правова позиція позивача в даній справі щодо можливості задоволення позову в повному обсязі.

Визначаючи фактичну наявність у відповідача боргу за тілом кредиту, суд керується вищевказаною правовою позицією суду Вищої інстанції та наданою самим банком позивачем, - випискою за договором № б/н за період 01.01.1999 16.08.2023, ( а.с., 192 193).

З цього слідує, що заборгованість Відповідача перед Позивачем складає суму, яка є різницею між коштами в розмірі 36173 (тридцять шість тисяч сто сімдесят три) грн. 92 коп., (коштами, знятими відповідачем з банківської картки), та коштами в сумі 23672 (двадцять три тисячі шістьсот сімдесят дві) грн. 97 коп., (коштами, що повернуті відповідачем на картковий рахунок), що загалом складає: 36173 грн. 92 коп 23672 грн. 97 коп = 12500 грн. 95 коп.

Отже, борг за тілом кредиту у Відповідача перед позивачем складає кошти в сумі 12500 (дванадцять ьтисяч п`ятьсот) грн. 95 коп., - які і слід стягнути з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд погоджується з правовою позицією представника відповідача, яка полягає в тому, що, як вбачається з наданого банком (позивачем) розрахунку вбачається, що частину повернутих коштів банк безпідставно зарахував на погашення процентів, комісій та пені, так як, - як вказано вище судом, - розмір процентів, комісій та пені, - не обумовлений договором і не може бути застосований при вирішенні даного спору, - а тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме:

- слід стягнути неповернуте тіло кредиту;

- в решті позовних вимоги (стягнення непідтвердженого тіла кредиту, заборогованості за простроченим тілом кредиту, заборгованість за відсотками, стягнення штрафів), - слід відмовити.

Судові витрати.

Питання вирішення судових витрат в ЦПК України регулюється, зокрема, - положеннями ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Суд зазначає:

- сума позову становить 88749 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 10 коп.;

- позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятьсот двадцять одну) грн. 00 коп.;

- згідно рішення суду, - позов задовольняється частково, а саме, - до стягнення підлягає сума в розмірі 12500 (дванадцять тисяч п`ятьсот) грн. 95 коп.

Відповідно, - в разі часткового задоволення позову, - суд застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Так як уточнений позов задовольняється частково, - сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, - є пропорційною до задоволення позову.

Розрахунок наступний: 12500 грн. 95 коп. (сума, що задовольняється даним рішенням), - становить 14,09 % від ціни позову, яка становить 88749 грн. 10 коп. ( 12500 грн. 95 коп. / (поділити) на 88749 грн. 10 коп. * (помножити) на 100)).

Відповідно, - 14,09 % від суми судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. = 270 грн. 67 коп.

Отже, розмір судового збору, що підлягає стягнення з Відповідача складає 270 (двісті сімдесят) грн. 67 коп.

Відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, що стосуються розподілу судових витрат, та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що судові витрати слід стягнути частково з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Враховуючи вищевикладене, керуючись правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, кошти в сумі 12500 (дванадцять тисяч п`ятьсот) грн. 95 коп. заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 30.08.2012 року.

Стягнути з фізичної особи, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 березня 2009 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, кошти в сумі 270 (двісті сімдесят) гр.67 коп., - судового збору, - пропорційно до задоволених позовних вимог.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Повинй текст судового рішення виготовлено 12.03.2025 року.

Суддя: Закаблук О.В.