КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6991/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Київ

Справа № 372/4116/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Потабенко Л.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, третя особа - Центральне міжрегіональне управління юстиції (міста Києва) Обухівська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації майна,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, в якому просила визнати за нею право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я свідоцтва про право власності на квартиру, загальною площею 50,2 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 . Позивач у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на квартиру.

Позивач вказує, що ОСОБА_3 за життя вчиняв активні дії щодо приватизації вказаної квартири, однак, не встиг завершити процес приватизації, відтак право на приватизацію входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до рішення Обухівської міської ради від 18.12.2020 року №2-2-VIII розпочато процедуру реорганізації ряду громад Обухівського району Київської області, до числа яких потрапила і Григорівська сільська рада, документи якої, а саме рішення засідань виконкому Григорівської сільської ради згідно з відповіддю Виконавчого комітету Обухівської міської ради передані до архівного відділу Обухівської РДА Київської області. Відповідно до відповіді Архівного відділу Обухівської РДА Київської області надано інформацію про те, що документи тимчасового зберігання, в тому числі заяви громадян, на зберігання не надходили. Таким чином через зміну територіального устрою, утворення об`єднаних територіальних громад та передачу документів між державними установами документи щодо підтвердження звернення до органів приватизації Григорівської сільської ради не передавались (відповідь на адвокатський запит від 01.06.2023 року міститься в матеріалах справи).

Таким чином вважає, що суд першої інстанції, не повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, необ`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не подано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Ігнатенко В. М. підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач Обухівська міська рада Обухівського району Київської області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначала, що за життя її батько ОСОБА_3 вчиняв активні дії, направлені на приватизацію квартири, однак, за життя не встиг завершити процес приватизації квартири, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду з позовом про визнання права на приватизацію даної квартири в порядку спадкування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт звернення ОСОБА_3 за життя із відповідною заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам, зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 1991 року народження, є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 вересня 1995 року.

Після реєстрації шлюбу 05 липня 2013 року прізвище позивача змінено на « ОСОБА_4 » що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 липня 2013 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 03 грудня 2021 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління.

16 лютого 2022 року державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л.О. заведено спадкову справу № 44/2022 щодо майна померлого ОСОБА_3

08 лютого 2023 року державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л. О. видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що зареєстроване в реєстрі за номером 1-134.

Листом державного нотаріуса Обухівського нотаріального округу № 616/02-14 від 21 серпня 2023 року позивачу було відмовлено у отриманні свідоцтва про право власності на квартиру у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: кв. АДРЕСА_2 з 1994 року.

Відповідно до облікової картки об`єкта погосподарського обліку (домова книга) ОСОБА_3 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1

06.09.2016 року ОСОБА_5 виготовив технічний паспорт на вказану квартиру.

Як вбачається з довідки Григорівського старостинського округу від 14.02.2023 року, відомості про підставу реєстрації та вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2022 року, станом на 29.12.2012 року нерухоме майно на праві власності за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Листом від 09.12.2022 року Обухівська міська рада Київської області повідомила нотаріуса, що будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , передано на баланс Комунальному некомерційному підприємству «Обухівський центр первинної медико-санітарної допомоги», та є комунальною власністю.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до статей 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передання квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

У пункті 17 цього Положення визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Так, громадянин подає до органів приватизації такі документи:

- заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

- копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

- копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

- довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

- технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

- копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

- документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

- копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

- заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Пунктом 23 Положення передбачено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права на завершення приватизації квартири, в якій проживав спадкодавець, але помер до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. (висновок Верховного Суду у постановах від 19 червня 2023 року у справі № 295/2637/20, від 01 листопада 2023 року у справі № 183/80/21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) зроблено висновок про те, що якщо спадкодавець не набув права власності на майно, проте розпочав процедуру його приватизації відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації, а не права власності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надавши належну оцінку письмовим доказам, які наявні в матеріалах справи, зокрема тому, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт звернення ОСОБА_3 за життя із відповідною заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 серпня 2016 року секретарем Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області Зеленою О.О. була посвідчена довіреність, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси в державних органах України та органах влади і місцевого самоврядування, в органах реєстрації права власності на нерухоме майно, Бюро технічної інвентаризації Обухівського району та інших ( а.с. 22).

06 вересня 2016 року на квартиру АДРЕСА_2 Комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт ( а.с. 20- 21).

У серпні 2016 року ОСОБА_3 видана довідка про те, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1994 року по час видачі довідки.

Разом з тим, надані позивачем докази не можуть бути визнані достатньою правовою підставою для задоволення позовних вимог, оскільки визначальним у даному спорі є встановлення факту звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2023 року у справі № 295/2637/20 та від 01 листопада 2023 року у справі № 183/80/21, обов`язковою умовою переходу права вимоги до спадкоємців, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що через зміну територіального устрою, утворення територіальних громад та передачу документів між державними установами документи щодо підтвердження звернення до органів приватизації Григорівської сільської ради не передавались, тоді як спадкодавець за життя здійснив ряд дій, які свідчать про волевиявлення спадкодавця оформити належну квартиру у приватну власність.

Проте такі доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки будь-яких доказів саме звернення ОСОБА_3 або уповноваженої ним особи із належно оформленою заявою про приватизацію квартири до відповідного органу приватизації матеріали справи не містять, тоді як відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача висновків суду в оскаржуваному рішенні не спростовують.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г. М.

Рейнарт І. М.