УХВАЛА

16 жовтня2024 року

м. Київ

справа № 712/5765/23

провадження № 61-6598ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів та скасування рішень про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, повний текст якої складено 18 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 7 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для подання нової редакції касаційної скарги із зазначенням відомостей щодо наявності або відсутності електронного кабінету в заявника, уточненням викладеного у ній клопотання, яке відповідає

статті 409 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК), а також доплати судового збору у розмірі 5 368 грн.

28 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до суду касаційної інстанції з клопотанням до якого на усунення недоліків, надала нову редакцію касаційної скарги та квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Черкаського апеляційного суду

від 16 квітня 2024 року заявник визначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 11 вересня 2019 року

у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 29 червня 2021 року

у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20), від 19 листопада 2019 року

у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19), від 11 вересня 2018 року

у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року

у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 1 жовтня 2019 року

у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19), від 8 лютого 2022 року

у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21); у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня

2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21),

від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19);

у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 666/6309/13-ц (провадження № 61-1121св22), від 10 листопада 2022 року у справі № 440/222/19 (провадження № 61-8993св22), від 31 січня 2023 року у справі № 693/812/21 (провадження № 61-11611св22), від 11 вересня 2019 року

у справі № 153/1334/16-ц (провадження № 61-16362св18), від 14 березня

2024 року у справі № 903/6/21 (903/610/22), від 3 квітня 2024 року

у справі № 753/6676/20 (провадження № 61-18583св23), від 24 липня 2019 року

у справі № 521/14384/16-ц (провадження № 61-26180св18), від 2 липня 2019 року у справі № 925/271/18, від 23 січня 2020 року у справі № 916/2128/18,

від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20), від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), від 8 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21

(провадження № 61-12101св23), від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18), від 1 вересня 2022 року

у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21), від 16 листопада

2022 року у справі № 711/2865/19 (провадження № 61-1730св22), від 5 жовтня 2022 року у справі 204/3896/20 (провадження № 61-8009св22), від 21 грудня

2022 року у справі № 369/7752/19 (провадження № 61-10219св22), від 30 вересня 2022 року у справі № 169/1080/18 (провадження № 61-15437св21), від 23 вересня 2022 року у справі № 200/16065/17 (провадження № 61-19484св21), від 7 вересня 2022 року у справі № 203/3816/20 (провадження № 61-3797св22); у постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-1763цс16,

від 27 січня 2016 року у справі № 6-990цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Постанову Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 466/1022/14, зазначену заявником у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції не враховує, оскільки вона відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, вказуючи про її неповідомлення про дату, час і місце судового засідання та ненадсилання копії апеляційної скарги з додатками до неї; суд не розглянув клопотання заявника про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої та пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана, у строк передбачений статтею 390 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Крім того, первісна редакція касаційної скарги та її нова редакція містить клопотання, в якому заявник просить зупинити виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Вказує, що виконання цієї постанови можливе без видачі відповідного виконавчого листа та реєстраційні дії можуть призвести до порушення прав заявника на житло.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») залишено без задоволення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» задоволено. Рішення Соснівського районного суду

м. Черкаси від 10 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову ТОВ «ФК «Форінт».

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 загальною площею 73,7 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м, укладений 13 березня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , від імені якої діяла мати - ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т. І.

за реєстровим № 454.

Визнано недійсним договір іпотеки № -ДІ-1/1 від 31 травня 2021 року, укладений ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. за реєстровим № 5129, яким передано в іпотеку AT КБ «ПриватБанк» квартиру АДРЕСА_1 загальною

площею 73,7 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 0.

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 42236207; дата, час державної реєстрації: 31 травня 2021 року 15год39хв), здійснену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. на підставі договору іпотеки (серія та номер 5129), від 31 травня 2021 року (номер запису про обтяження 42236512; вид обтяження - заборона на нерухоме майно; здійснене приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. на підставі договору іпотеки, серія та номер 5129, видано 31 травня 2021 року).,

Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Форінт»

6 710 грн з кожного у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Оскільки оскаржувана постанова підлягає примусовому виконанню лише в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» 6 710,00 грн з кожного у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та зупинення виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в цій частині.

При цьому постанова Черкаського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року в частині визнання недійсним договорів дарування та іпотеки і скасування державної реєстрації іпотеки не підлягає примусовому виконанню, тому суд касаційної інстанції вважає за можливе зупинити її дію в цій частині.

Керуючись статтями 389 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадженняза касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року.

Витребувати з Соснівського районного суду м. Черкаси матеріали цивільної справи № 712/5765/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів та скасування рішень про державну реєстрацію.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» 6 710 грн з кожного у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору до закінчення касаційного провадження.

Зупинити дію постанови Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в частині визнання недійсним договору дарування квартири

АДРЕСА_1 , визнання недійсним договору іпотеки № -ДІ-1/1 від 31 травня 2021 року та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іпотеки (номер запису про іпотеку: 42236207; дата, час державної реєстрації:

31 травня 2021 року 15год39хв) до закінчення касаційного провадження.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С. О. Карпенко В. В. Сердюк І. М. Фаловська