Справа № 569/3208/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Комарницького Е.Г., звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 07 липня 2021 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 1051; малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з позивачем ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху із наданням десятиденного терміну для усунення недоліків, а саме: зазначити в позовній заяві правильний реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача; надати доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу ОСОБА_2 копій поданих до суду документів; долучити до позовної заяви документ, що підтверджує доплату судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини в розмірі 726 грн. 72 коп.; викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дитини з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини; зазначити в якості третьої особи орган опіки та піклування за місцем проживання дитини, вказати його у позовній заяві відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України та надіслати для третьої особи примірник позовної заяви з додатками.

Копію ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2024 року отримано представником позивача 19 лютого 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

01 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою в новій редакції, платіжну інструкцію про сплату судового збору, квитанцію про направлення відповідачу копій поданих до суду документів з описом, проте представник позивача ОСОБА_4 не виклав обставини та не зазначив докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дитини з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, не зазначив в якості третьої особи орган опіки та піклування за місцем проживання дитини, не вказав його у позовній заяві відповідно до вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України та не надіслав для третьої особи примірник позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2024 року не виконані в повній мірі, слід вважати таку заяву неподаною та повернути її позивачу.

Окрім того, суд зауважує, що у позовній заяві в новій редакції представник позивача ОСОБА_4 вказує, що на сьогоднішній день спору між позивачем та відповідачем щодо того з ким буде проживати син ОСОБА_3 немає і за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, і лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

З приводу вказаного, слід зазначити, що відповідно до ч. 2-4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумачення ст. 160 і 161 СК України свідчить, що сторони не позбавлені права врегулювати питання про місце проживання дитини, про зміну місця її проживання тощо за домовленістю між собою. Водночас, судом визначається місце проживання дитини лише у випадку недосягнення згоди між батьками про місце проживання дитини з одним із них.

Цивільне, в тому числі, сімейне право наразі не містить інституту «залишення дитини на проживання з одним із батьків» у разі розірвання шлюбу судом. Розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в разі відповідного спору є самостійними, окремими предметами, які можуть розглядатися та вирішуватися як в одному, так і в різних процесах.

Визначення місця проживання дитини, яка не досягла чотирнадцяти років, має саме договірну природу, яка відображає відповідні права батьків дитини і власне самої дитини. За відсутності спору щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу (спору про право, необхідності захисту права), тобто, за фактичної наявності щодо цього згоди батьків дитини, а в разі потреби також і згоди дитини, відсутні підстави для цивільного процесу щодо «залишення дитини на проживання з одним із батьків» у разі розірвання шлюбу як такого, а відтак і підстави для вирішення такого питання судом, для ухвалення ним відповідного рішення.

За змістом положень, зокрема, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 8, 18, 161 СК України, ст. 2, 4, 19, 184 ЦПК України кожна особа, право якої порушене, оспорене чи не визнане, вправі захищати його шляхом пред`явлення позову до відповідальної за порушення права особи, судом вирішується саме спір між батьком і матір`ю щодо місця проживання малолітньої дитини, коли батько і мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Відсутність спору про право цивільне, в тому числі, таке, що виникає із сімейних правовідносин (відсутність предмета спору та фактичних підстав для пред`явлення позову), виключає наявність підстав для провадження в цивільній справі.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - визнати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 01 березня 2024 року.

Суддя О.О. Першко