Справа № 536/50/23
провадження 2/527/563/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Тюлюбаєвої К.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 55281,48 грн., судові витрати у розмірі 2481 грн. сплаченого судового збору та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2021 між ОСОБА_3 та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит № 103215982.

За умовами договору ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, починаючи з 23.06.2021 р. та на строк до 23.07.2021р., проценти за користування кредитом: 5250,00грн., які нараховуються за ставкою 1,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. 30.11.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021 р., що укладений між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_3 . Сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, тобто на 30.11.2021, складала 24568,68 грн., з яких: 9168, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68 грн. заборгованість за відсотками.

Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 19.12.2022р. складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68 грн. заборгованість за відсотками; 30712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості).

Тому позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року в сумі 55281,48 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн.

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.02.2023 року справу передано на розгляд Глобинського районного суду Полтавської області за територіальною юрисдикцією.

Ухвалою про прийняття до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі від 21.03.2023р. позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу був наданий строк на подачу відзиву на позовну заяву. Наданий строк є достатнім для забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву та підготування відповідних доказів.

Ухвалою суду від 20.06.2023 замінено позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на належного правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02.08.2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) заборгованість за договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 у розмірі 55281,48 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) судовий збір у сумі 2481 грн. та витрати на правову допомогу розмірі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 року вищевказане заочне рішення скасоване.

23 травня 2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021 в розмірі 41088,48 грн відмовити, посилаючись на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, нарахування кредитором відповідачу за вищевказаним кредитним договором відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії договору 23.07.2021 є безпідставними. Крім того, вказала, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, до позовної заяви надані докази розміру витрат на правову допомогу, які були понесені ТОВ «Вердикт Капітал», тоді як відступлення права вимоги за кредитним договором не свідчить автоматично про набуття ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за відповідним договором про надання правової допомоги, що свідчить про те, що ТОВ «Дебт Форс» не були понесені відповідні витрати на оплату правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, виклала свою позицію щодо заявлених позовних вимог аналогічну змісту наданих письмових пояснень та вказала, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню на користь первісного позивача ТОВ «Вердикт Капітал».

В судовому засіданні представник відповідача прохала відмовити в задоволенні позову та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 23.06.2021р. між ОСОБА_3 та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит № 103215982, згідно якого ТОВ " Мілоан " надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, починаючи з 23.06.2021р. та на строк до 23.07.2021р., проценти за користування кредитом: 5250,00грн., які нараховуються за ставкою 1,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом згідно графіку платежів.

30.11.2021 між ТОВ " Мілоан " та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ " Мілоан " відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит №103215982 від 23.06.2021р., що укладений між ТОВ " Мілоан " та ОСОБА_3 .

Таким чином, ТОВ "Вердикт-Капітал" було наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратив такі права.

Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 19.12.2022р. складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68грн. заборгованість за відсотками; 370712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №09- 03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором №103215982, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника.

12.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №103215982, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в; електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, встановлено, що ТОВ «Мілоан» виконало свої обов`язки за Договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року, в той час відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Дебт форс», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 55281,48 гривень.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 року, що складає 55281,48 грн., з яких: 9168,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15400,68грн. заборгованість за відсотками; 370712, 80 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості).

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт форс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. відповідно до платіжного доручення № від 26.12.2022 року.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Дебт Форс» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Дебт Форс» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2481,00 гривень.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З матеріалів справи вбачається, 07 жовтня 2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 07-10/2022, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Додана заявка на надання юридичної допомоги № 334 від 01.11.2022 року; витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11. 2022 року; платіжне доручення про сплату коштів згідно договору про надання юридичної допомоги.

З копії Витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року справи вбачається, що сторони за Договором № 07-10/2022 про надання правової допомоги від 07 жовтня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком : надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Кременчуцького районного суду Полтавської області, підготовка та друк необхідних документів - 6000 грн.

При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається лише з надання консультацій та складення позовної заяви.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. та на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 512, 526, 530, 610, 612, 625, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/2023, літера 2А, офіс 602) заборгованість за договором про споживчий кредит № 103215982 від 23.06.2021 у розмірі 55281,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ,на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/2023, літера 2А, офіс 602) судовий збір у сумі 2481 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ,на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) витрати на правову допомогу розмірі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (місцезнаходження: 02121, м. Київ. Харківське шосе, буд. 201/2023, літера 2А, офіс 602 );

Представник позивача: Морозова Вікторія Валеріївна ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Представник відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік