ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1803/23
Провадження № 2/483/103/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Акопової К.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 111 145 грн 18 коп., неустойки в розмірі 37 167 грн 12 коп. в межах виконавчого провадження № 56038472, а також стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 130 966 грн 77 коп., неустойки в розмірі 33 660 грн 67 коп. в межах виконавчого провадження № 57185008.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідача стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Відповідач сплату аліментів належним чином не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивачка змушена звернутися до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явися, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що час від часу він вносить кошти в рахунок аліментів, а заборгованість утворилася не з його вини. Крім того, не згоден з наданим позивачкою розрахунком, проте свого розрахунку не надав.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, і сторони не заперечують того факту, що вони є батьками малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17-18).

На підставі двох судових наказів Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2017 року та від 03 серпня 2018 року з ОСОБА_2 на користь відповідачки на утримання їх доньок стягуються аліменти щомісячно в розмірі частини його заробітку (доходу) на кожну дитину (а.с. 15-16).

За вказаними судовими наказами відкриті виконавчі провадження № 57185008 та №56038472, які на час розгляду справи не закриті (а.с. 77-251).

Відповідно до розрахунків, здійснених державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 30 вересня 2023 року за АСВП № 57185008 складає 130 966 грн 77 коп., а за АСВП №56038472 105 896 грн 94 коп. (а.с. 23-26).

Сторони не заявляли про незгоду з визначеною державним виконавцем заборгованістю, з чого вбачається відсутність спору про розмір заборгованості відповідача по аліментам.

На час розгляду справи, судові накази перебувають на виконанні у відділі державної виконавчої служби, виконавче провадження не закривалось.

Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Такий же порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Тобто, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

З урахуванням викладеного, а також того, що стягнення заборгованості зі сплати аліментів судом призведе до подвійного стягнення коштів, суд дійшов висновку, що підстави для примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені, суд виходить з такого.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, а тому строк виконання цього обов`язку буде різним.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 (провадження № 14-616цс18).

Згідно з розрахунком розміру пені, наданим позивачкою, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2023 року за АСВП № 57185008 становить 33 660 грн 67 коп., а за АСВП № 56038472 38 167 грн 12 коп. (а.с. 40-43).

Доводи відповідача про те, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів відсутня його вина, суд не може взяти до уваги, оскільки позивачем не обґрунтовано та не надано доказів наявності обставин, що призвели до утворення боргу.

Так, відповідно до положень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Посилання відповідача на те, що він по можливості сплачує аліменти, суд не бере до уваги, оскільки воно має суб`єктивний характер і не звільняє останнього від відповідного обов`язку. Крім того, внесені відповідачем суми враховані виконавцем, а сам розмір заборгованості зі сплати аліментів відповідач не оскаржував.

З урахуванням викладеного, а також того, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів за двома виконавчими провадженнями на загальну суму 242 111 грн 96 коп., суд дійшов висновку, що вимога про стягнення пені є обґрунтованою, а розрахований позивачкою розмір пені в сумі 71 767 грн 79 коп. відповідає визначеній формулі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Позовні вимоги ОСОБА_1 містять вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 308 691 грн 50 коп..

Отже, судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позову слід визначати, виходячи із загальної суми позовних вимог у розмірі 3 086 грн 91 коп..

Крім того, при прийнятті рішення суд вважає необхідним також врахувати правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17 про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 718 грн 28 коп., який є пропорційним відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 38 167 (тридцять вісім тисяч сто шістдесят сім) грн 12 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 33 660 (тридцять три тисячі шістсот шістдесят) грн 67 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 718 (сімсот сімнадцять) гривні 28 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14 березня 2024 року.

Головуюча: