КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Справа № 920/920/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Батовріної І.Г.,

у справі за поданням головного державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Поляруш Алли Миколаївни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

У березні 2024 року державний виконавець Поляруш А.М. звернулась до суду з поданням, в якому, посилаючись на ст. 18 та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», просить оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що останній за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування не відомо.

В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні у Сквирському ВДВС у Білоцерківському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться ухвала Господарського суду Сумської області від 20.12.2023 року по справі №920/920/21 про зобов`язання колишнього директора ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» ОСОБА_1 передати ліквідатору Іваненко Н.О. всю документацію, майно, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» протягом 10 днів після винесення ухвали. Поштові повідомлення, спрямовані на адресу боржника, повертаються без вручення, за місцем реєстрації ОСОБА_1 не виявлено, а тому, на думку державного виконавця, є всі підстави для оголошення розшуку боржника.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року провадження у цивільній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року, Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити подання головного державного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався ст. 338 ГПК України, однак Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості звернення до господарського суду з поданням про розшук боржника, а відповідно, і порядку розгляду такого подання.

Тоді як статтею 438 ЦПК України врегульовано порядок розгляду подання про розшук боржника та передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Учасники справив судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в даному випадку виконавчим документом є ухвала Господарського суду Сумської області від 20.12.2023 року за № 920/920/21, і боржник являється юридичною особою, подання державного виконавця не може бути розглянуто Сквирським районним судом Київської області.

Статтею 129-1 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIIІ визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню. Їх можна поділити на дві групи:

а) «судові» - видані судами України, в тому числі на виконання судових рішень:

- виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

- судові накази;

- ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

б) «несудові» -видані іншими органами чи посадовими особами, як результат реалізації їх компетенції:

- виконавчі написи нотаріусів; - посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

- постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

- постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

- рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

- рішення ЄСПЛ з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішення інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

- рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до вимог ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду Сумської області знаходиться справа № 920/920/21 за заявою кредитора Головного управління ДПС у Сумській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Метал Імпорт».

Ухвалою господарського суду від 05 жовтня 2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Метал Імпорт»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

Постановою Господарського суду Сумської області від 14 грудня 2021 року у даній справі ТОВ Виробниче підприємство «Метал Імпорт» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 20 грудня 2023 року зобов`язано колишнього директора ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» ОСОБА_1 передати ліквідатору Іваненко Н.О. всю документацію, майно, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» протягом 10 днів після винесення ухвали.

Постановою головного державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поляруш А.М. від 16 січня 2024 року було відкрито виконавче провадження № 73854946 з примусового виконання ухвали Господарського суду Сумської області № 920/920/21 від 20 грудня 2023 року .

Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначений ОСОБА_1 - колишній директор ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт», стягувачем - арбітражний керуючий Іваненко Наталія Олександрівна.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 було подано в рамках примусового виконання ухвали Господарського суду Сумської області № 920/920/21 від 20.12.2023 року, що постановлена в межах справи, що розглядається в порядку господарського судочинства про визнання банкрутом юридичної особи.

Положеннями ст. 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Звертаючись до суду в порядку цивільного судочинства з поданням про розшук боржника - колишнього директора товариства Кисельова О.О., державний виконавець посилався на порядок, визначений статтею 438 ЦПК України.

Стаття 438 ЦПК України розміщена у розділі VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів ( посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, процесуальні питання, що вирішуються судом в порядку, визначеному розділом VІ ЦПК України, мають бути пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах або рішень інших органів ( посадових осіб), а не судових рішень, що ухвалені в порядку господарського судочинства.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки зазначене подання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 28 серпня 2024 року провадження у справі № 920/920/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» () закрито. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» ліквідоване як юридична особа. Повноваження ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Метал Імпорт» арбітражного керуючого Іваненко Н.О. у справі № 920/920/21 припинені.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 січня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.