У х в а л а

25 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 462/8597/21

Провадження № 61-1205ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідач), інтереси якого представляє адвокат Бень Богдан Зіновійович (далі - адвокат),

на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року

у справі за позовом Львівської міської ради (далі - позивач) до відповідача за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Управління комунальної власності Львівської міської ради, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кміть Лариси Іванівни (далі - приватний нотаріус) - про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та

в с т а н о в и в:

1. У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру загальною площею 67,3 кв. м, житловою площею 40,4 кв. м (далі - квартира), комору в підвалі площею 4,1 кв. м (далі - комора), гараж площею 12,6 кв. м (далі - гараж) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101 (номер запису про право власності/індексний номер 49784472 від 21 листопада 2019 року) з одночасним припиненням речових прав відповідача на вказану квартиру й об`єкт житлової нерухомості.

2. 16 серпня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково: скасував рішення приватного нотаріуса у частині реєстрації за відповідачем права приватної власності на гараж до квартири, а у задоволенні решти вимог відмовив за безпідставністю; стягнув із відповідача на користь позивача 2 270,00 грн судового збору. Мотивував так:

на підставі укладеного у встановленому законом порядку та посвідченого приватним нотаріусом договору купівлі-продажу квартири від 21 листопада 2019 року № 2796 відповідач прийняв у власність квартиру, що складається з двох кімнат і кухні, та належну до квартири комору;

цей договір згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був підставою для державної реєстрації права власності відповідача на квартиру. Однак належних підстав для реєстрації за ним права власності на гараж за вказаною адресою не було. Тому позов у частині, яка стосується гаража, необхідно задовольнити;

вимогу про припинення речових прав відповідача на гараж слід залишити без задоволення, оскільки згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами від 12 травня 2022 року скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав має наслідком безумовне автоматичне припинення такого права.

3. 19 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції залишив без змін. Навів аналогічні до останнього мотиви. Звернув увагу, що суд першої інстанції помилково вказав, що державна реєстрація права власності на гараж відбулася за рішенням приватного нотаріуса. Виснував, що це не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення, а вирішення можливе шляхом виправлення описки.

4. 20 січня 2024 року адвокат в інтересах відповідача сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 2517/0/220-24 від 22 січня 2024 року), в якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

5. 12 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Відповідач (особисто або через адвоката) мав: вказати інформацію про поштовий індекс і свій номер засобу зв`язку; зазначити повне найменування третіх осіб, які беруть участь у справі, їх місцезнаходження; конкретизувати підстави касаційного оскарження, визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та чітко зазначити ті норми матеріального чи процесуального права, які суди попередніх інстанцій неправильно застосували або порушили; вказати дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції і надати докази на підтвердження цього; підтвердити надсилання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів із урахуванням положень статті 43 ЦПК України іншим учасникам справи; сплатити 1 452,80 грн судового збору.

6. 4 березня 2024 року адвокат в інтересах відповідача сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу у новій редакції, до якої додав квитанцію про сплату судового збору та докази надсилання її копій разом із додатками іншим учасникам справи. Касаційну скаргу обґрунтував так:

- позивач у справі не є належним, як і обраний ним спосіб захисту;

- суди першої й апеляційної інстанцій застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20):

(1) «... відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18))» (пункт 84);

(2) «Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову» (пункт 87);

- будинок, у якому знаходиться спірний гараж, знятий із балансу позивача та переданий власникам квартир. Тому позивач не мав і не може мати жодного інтересу, який би підлягав захисту;

- відповідач відкрито та добросовісно користується квартирою з гаражем понад 10 років (спочатку - як користувач, а згодом - як власник квартири). Гараж є не тільки місцем зберігання інвентарю, але й способом потрапити до квартир АДРЕСА_2 . Сумнівним також є найменування приміщення як гараж, однак суди це питання не дослідили;

- апеляційний суд не звернув увагу на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, бо позивач просив скасувати право власності на квартиру та припинити речові права відповідача на неї. Вимоги про припинення права власності відповідача на гараж та про його витребування позивач не заявляв;

- суди не дослідили, яке порушене право позивач захищає у суді. Він подав цей позов із метою загального нагляду за дотриманням законності при реєстрації права власності на гараж за відповідачем. Однак таких повноважень він не має.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 21 грудня 2023 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Управління комунальної власності Львівської міської ради, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кміть Лариси Іванівни - про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

2. Витребувати із Залізничного районного суду міста Львова справу № 462/8597/21.

3. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков