Провадження №: 2/755/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

секретаря Бурячек О.В.,

сторони цивільного процесу:

представник позивача - адвокат Багінський А.М.,

представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Макушинський М.І.,

представник відповідачаТовариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся з позов до ОСОБА_1 , за змістом заявлених вимог просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 71338 гривень 80 копійок, моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень, витрати понесені за проведення автотоварознавчого дослідження - 3000,00 гривень, та оплату за надання правової допомоги - 20000,00 гривень , що є предметом позову.

08 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

28 березня 2023 року (вх. №14472) до суду надійшов відзив на позов, поданий від імені відповідача - адвокатом Макушинським М.І., з викладенням позиції відповідача щодо підстав для відмови у задоволенні позову, мотивуючи тим, що 09 червня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів - автомобіля «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та мотоциклу марки «Geon Dakar TC250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (09 червня 2020 року) цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким є відповідач ОСОБА_1 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу №АО- від 12 вересня 2019 року, у зв`язку з чим, на думку відповідача, обов`язок щодо відшкодування шкоди заподіяної потерпілій особі в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну (за полісом - 100 000,00 гривень), покладається саме на страхову компанію.

22 травня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

19 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу щодо задоволення клопотання позивача ОСОБА_2 про залучення Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в процесуальному статусі співвідповідача у цивільній справі, яке подане до суду 06 червня 2023 року, зареєстроване вх. № 26917.

Залучено Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до участі у справі в процесуальному статусі співвідповідача в межах розгляду цивільної справи.

Після залучення співвідповідача, представником позивача подано до суду нову редакцію позовної заяви з викладенням окремих вимог щодо кожного із відповідачів - ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», а саме:

«Стягнути в якості страхового відшкодування завданої внаслідок ДТП з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 71338 гривень 80 копійок.

Стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП з ОСОБА_1 50000, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 3000,00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути в якості оплати за надання правової допомоги з ОСОБА_1 20000,00 гривень».

05 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позов (вх. № ЕП-8240), поданий представником відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Білиновою Анастасією Вікторівною, з викладення своєї позиції щодо підстав для відмови у задоволенні позову в частині вимог, які пред`явлено до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», пославшись на те, що при пошкодженні транспортного засобу розмір збитків визначається у розмірі вартості ремонтно-відновлювальних робіт, деталей та матеріалів за вирахуванням фізичного зносу на момент настання страхового випадку, що становить 47 038 грн 06 коп. Крім того, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано акти виконаних робіт по відновленню транспортного засобу.

18 липня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення суб`єкту звернення клопотання, поданого представником позивача - адвокатом Багінським А.М. про призначення судової автотоварознавчої експертизи, подане до суду 16 червня 2023 року, зареєстроване за вх. №29166.

18 липня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

06 жовтня 2023 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , подану представником позивача Багінським Андрієм Михайловичем.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року скасовано, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції.

10 січня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без задоволення клопотання представника позивача - адвоката Багінського А.М. про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Представник позивача - адвокат Багінський А.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що 09 червня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів - автомобіля «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та мотоциклу марки «Geon Dakar TC250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року у кримінальній справі встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 . Відповідно до висновків, викладених у звіті про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу від № 253-07/21 від 20 липня 2021 року вартість відновлювального ремонту КТЗ «Geon Dakar TC250» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 038 гривень 06 копійок, що еквівалентно 1 768 доларів США. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (09 червня 2020 року) цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким є відповідач ОСОБА_1 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу № АО- від 12 вересня 2019 року. Водночас постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - закрито. Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року апеляційну скаргу захисника Багінського А.М. задоволено. Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року щодо ОСОБА_2 скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. З урахуванням наведеного, позивачем було пропущено термін звернення до страхової компанії із заявою про страховий випадок та отримання відшкодування. Також неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 позивачу завдано моральну шкоду. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути на користь позивача: в якості страхового відшкодування завданої внаслідок ДТП з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 71338 гривень 80 копійок; в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з ОСОБА_1 50 000, 00 гривень; з ОСОБА_1 3000,00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження; в якості оплати за надання правової допомоги з ОСОБА_1 20 000,00 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Макушинський М.І. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», а тому підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суми страхового відшкодування не має. Крім того, позивач не надав належних доказів щодо наявності моральної шкоди, її розміру і відповідно необхідності її відшкодування.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився, висловив свою позицію щодо пред`явленого позову у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, надавши оцінку наведеним сторонами доводам та запереченням щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу - мотоциклу марки «Geon Dakar TC250», д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19 травня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року клопотання захисника ОСОБА_4. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001164 від 10 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим - задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням винної з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001164 від 10 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито.

Арешт автомобіля марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року, скасовано.

Арешт мотоцикла марки «Geon Dakar TC250», д.н.з НОМЕР_2 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року, скасовано.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , залишено у власника ОСОБА_1 ; мотоцикл марки «Geon DakarTC250», д.н.з НОМЕР_2 , - залишено у власника ОСОБА_2 .

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: в розмірі 1634 грн 50 коп. за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №12-1/1803 від 20 серпня 2020 року; в розмірі 1634 грн 50 коп. за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №12-1/1802 від 20 серпня 2020 року; в розмірі 2288 грн 30 коп. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №12-1/1894 від 06 серпня 2020 року.

На даний час ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини четвертої статі 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом вищевказаної ухвали суду вбачається, що 09 червня 2020 року, близько о 19 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FordFusion», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у третій смузі руху по проїзній частині вул. Будівельників, у напрямку бульвару Верховної Ради на перехресті з вулицею Червоноткацька, у місті Києві, в порушення вимог пунктів 2.1 б, 10.1 та 16.6 ПДР України, будучи неуважною, належним чином не стеживши за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувавши на її зміну, діючи з необережності, проявила злочинну самовпевненість, створила загрозу здоров`ю громадянина, в результаті чого, повертаючи ліворуч з вул. Будівельників на вул. Червоноткацька у напрямку вул. Бажова, не переконалась в безпечності свого маневру, та що це не створить перешкод іншим учасникам руху, не надала дорогу мотоциклісту Лемішу Ігнату Олександровичу, котрий рухався на мотоциклі марки «Geon Dakar TC250», д.н.з НОМЕР_2 , в зустрічному напрямку прямо, тим самим допустила зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля, з передньою бічною лівою частиною мотоцикла, у результаті чого мотоцикліст ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «FordFusion», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5776770 від 12 вересня 2019 року страховою компанією - Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100 000 гривень 00 копійок.

Франшиза відповідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5776770 від 12 вересня 2019 року становить 00 гривень 00 копійок.

Відповідно до звіту № 253-07/21 від 20 липня 2021 року, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту КТЗ «Geon Dakar TC250» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 038 гривень 06 копійок,

Як вбачається з обставин справи, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків за позадоговірними (деліктними) зобов`язаннями, а також правовідносини страхування. Правовідносини, що виникають з позадоговірних (деліктних) зобов`язань регулюються нормами Цивільного кодексу України (ЦК України). До правовідносин страхування підлягають застосуванню норми ЦК України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки у відповідності до ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, яка завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов`язковому страхуванню.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, що визначено положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України.

Статтею 980 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору страхування, може бути, зокрема, відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ухвалює вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування, про що зазначено у пункті 36.1 статті 36 цього Закону.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Отже, страховим відшкодуванням про стягнення якого заявлена позовна вимога у цій справі, є страхова виплата відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас страховий поліс є формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. У такому договорі сторони визначили розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, саме у гривні.

Позивачем ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження фактично проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу на суму 1 768 доларів США, шо станом на день пред`явлення позову за курсом НБУ становить 71 338 гривень 80 копійок, відтак, враховуючи положення умов договору страхування, заявлені вимоги щодо стягнення на його користь грошових коштів у розмірі 71 338 гривень 80 копійок є безпідставними і такими, що суперечать умовам договору страхування.

З урахування наведеного, суд дійшов висновку, що страховик (Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант») зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП, ОСОБА_2 внаслідок пошкодження його транспортного засобу КТЗ «Geon Dakar TC250», розмір якої визначено звітом про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників від № 253-07/21 від 20 липня 2021 року та який відповідає ліміту встановленому договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5776770 від 12 вересня 2019 року.

Щодо відшкодування моральної шкоди

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач ОСОБА_2 зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_1 , пошкодженням його майна. У зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу він перебуває у пригніченому стані, відчуває певний емоційний та фізичний дискомфорт, позбавлений можливості використовувати пошкоджений автомобіль та вимушений користуватися громадським транспортом.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує, що позивачу ОСОБА_2 як власнику транспортного засобу, який потрапив з вини відповідача ОСОБА_1 у дорожньо-транспортну пригоду, завдано моральну шкоду, пов`язану з душевними стражданнями з приводу пошкодження його майна - мотоциклу марки «Geon Dakar TC250», д.н.з НОМЕР_2 , що спричинило незручності у його житті та порушило нормальні життєві стосунки, оскільки останній змушений був користуватися громадським транспортом.

Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000, 00 гривень є надто завищеним, тому суд враховує, що тяжких наслідків для позивача не настало, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрат за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3000,00 гривень, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки така експертиза мала проводитися страховиком при визначенні розміру страхового відшкодування у порядку, передбаченому пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Враховуючи вищенаведене, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № А-13-005 від 12 лютого 2024 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Багінським Андрієм Михайловичем.

Враховуючи вищевикладене, надавши оцінку наданим представником позивача - адвокатом доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 20 000 гривень 00 копійок суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині, оскільки представником позивача не долучено до матеріалів позовної заяви документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок з кожного, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 980, 988, 1166, 1187-1188, 1192 Цивільного кодексу України, статтями статтями 2, 4, 10, 11, 81, 89, 137, 141, 174-179, 209, 247, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 47038 (сорок сім тисяч тридцять вісім) гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Сторони цивільного процесу:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , юридична адреса - місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я: