У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 м. Бар Вінницька область

Барський районний суд Вінницької області

в особі судді Салдан Ю. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Войнашівська сільська об`єднана територіальна громада, Войнашівська сільська рада про визнання недійсним заповіту,

УСТАНОВИВ:

15.01.2024 судді Салдан Ю.О. передано позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту.

Разом із позовною заявою передано заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У заяві ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 , земельні частки (пай) згідно державних актів на право власності на земельну ділянку: ЯА № 804322 площею 1,8486 га кадастровий номер 020010072, та ЯА № 804323 площею 1,6715 га кадастровий номер 020010071. Отримати інформацію з відкритих реєстрів (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, тощо) про власника вказаного майна.

Заява мотивована тим, що ним подано до суду позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту. Позивач є рідним братом ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у с. Митки, Жмеринського району Вінницької області. ОСОБА_3 на праві власності належало нерухоме майно зазначене в прохальній частині заяви.

Вказував, що у ОСОБА_3 відсутні спадкоємці першої черги спадкування за законом. Позивач, в межах строку встановленого законом, звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено в оформленні спадщини, так як при житті ОСОБА_3 склав заповіт на ОСОБА_2 , якому на випадок своєї смерті заповів усе своє майно.

Зазначав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 . 12.09.2023 КНП «Барський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Барської міської ради надано відповідь на адвокатський запит, згідно якої хворий ОСОБА_3 був інвалідом III групи пожиттєво з 29.12.2008 з захворюваністю органів зору. З 18.04.2019 по 25.09.2019 лікувався стаціонарно у КНП «Барська районна лікарня». З 02.02.2023 згідно консультативного висновку лікаря-нарколога КНП «Барської ЦРЛ», хворий перебував на диспансерному обліку по хронічному алкоголізму з 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 хворий помер. Діагноз: Печінкова кома на тлі цирозу печінки змішаної етіології. Видана довідка про смерть № 067. Відповідно до виписки КНП «Барської ЦРЛ» від 25.04.2019, ОСОБА_3 мав діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності II, відкрита черепно-мозкова травма «Перелом скроневої кістки праворуч, забій головного мозку, розбіжна косоокість, та інше».

Вважає, що його брат ОСОБА_3 на момент складання заповіту від 10.08.2020, враховуючи наявні у нього захворювання, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тому спірний заповіт слід визнати недійсним. Окрім цього, спірний заповіт посвідчено в. о. старости, який в силу законодавства не мав права посвідчувати такий заповіт, адже не був старостою, а лише виконував його обов`язки.

Виходячи з наведеного, нерухоме майно може бути відчужено відповідачем в будь-який момент, що може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі вказаних вимог судом здійснено розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд керується таким.

Відповідно до частини 2 статті 149, підпунктів 3, 4 частини 1 статті 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На момент розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі за поданою позовною заявою не відкрите.

Суд зауважує, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову. У разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі № 308/8567/20.

Згідно з пунктами 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.02.2021 у справі № 755/5333/20.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до заповіту від 10.08.2020 посвідченого в.о. старости сіл Миток і Киянівка, зареєстрованого в реєстрі за №2-18, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 , земельні частки (пай) згідно державних актів на право власності на земельну ділянку: ЯА № 804322 площею 1,8486 га кадастровий номер 020010072, та ЯА № 804323 площею 1,6715 га кадастровий номер 020010071 і все те, що на день смерті буде йому належати заповів ОСОБА_2 .

Оцінивши доводи заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку, що в разі задоволення позову, у випадку не вжиття заходів забезпечення позову ефективний захист або поновлення порушених прав позивача щодо спадкування спірного майна за законом буде істотно ускладнено чи взагалі унеможливлено, оскільки відповідач може реалізувати заповіт і відчужити спірне майно. Обраний захід забезпечення позову є адекватним та ефективним, співмірним із заявленими позовними вимогами, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів власника майна, оскільки передбачає лише заборону його відчуження і не обмежує в праві його використання.

Відповідно до частини 1 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Оскільки вказаний захід забезпечення позову не становить втручання у можливість використання майна і спрямований лише на заборону його відчуження і оформлення спадкових прав, то його вжиття не нестиме жодних збитків для власника чи інших осіб, тому суд дійшов висновку, що підстави для зустрічного забезпечення відсутні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ;

- присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 804322 площею 1,8486 га кадастровий номер 020010072;

- земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку: ЯА № 804323 площею 1,6715 га кадастровий номер 020010071.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду в 15-денний строк з для її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 17.01.2024.

Суддя Юлія САЛДАН