Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Обиход В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії.

Зазначав, що до 2018 року він та ОСОБА_2 були пов`язані спільною діяльністю у ТОВ «Лайт Конверс ЛТД».

11.05.2010 Державний департамент інтелектуальної власності МОН України видав Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 на комп`ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_8», співавторами якої є він та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 є патентним повіреним України та представляв його інтереси та інтереси ОСОБА_2 ..

У 2018 році будь-які відносини між ним та ОСОБА_2 і ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» були припинені.

Він став засновником ТОВ «Л8».

У 2019 він прийняв рішення про участь його команди ТОВ «Л8» та представлення програмного забезпечення «ІНФОРМАЦІЯ_10» власної розробки у всесвітньо-відомій виставці «Prolight+Sound» у Німеччині, що проводиться франкфуртським організатором торгових ярмарків і виставок «Messe Frankfurt» (02-06 квітня 2019).

01.04.2019 напередодні проведення виставки, до нього звернувся організатор виставки Наталі Рюттер та його було повідомлено, що організатор виставки отримав Лист-вимогу щодо поваги прав інтелектуальної власності від 20.03.2019.

Лист-вимога мав наступний зміст: ОСОБА_3 представляє інтереси ОСОБА_2 , у зв`язку з чим направляє Лист-вимогу. Він та ОСОБА_2 є співавторами комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва № НОМЕР_1 ; у 2018 році «відбувся конфлікт, що став причиною «неправомірних дій»; - «внаслідок незаконного присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних активів інших осіб, у тому числі в Німеччині, вчинених паном ОСОБА_1 ми змушені брати участь у процесі»; він «незаконно використав доступ до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії Лайтконверс ЛТД»; він «грубо порушив права інтелектуальної власності ОСОБА_2 на патент, авторські права, на програмні продукти та торговельні марки»; його дії мають виключно кримінальний характер.

ОСОБА_3 вимагав від організатора: 1) «встановити наявність права власності на комп`ютерну програму ІНФОРМАЦІЯ_2, патенти та торговельні марки, які будуть використовуватися на заході до надання остаточної згоди на розміщення експозиції ТОВ «Л8»; 2) «отримати пояснення щодо можливого використання TOB «Л8» позначень, посилань та будь-яких фрагментів комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших об`єктів права інтелектуальної власності»; 3) «в разі виявлення порушень, обмежити участь ТОВ «Л8» у випадку, якщо це стосується дотримання прав інтелектуальної власності та підтримання належної репутації організатора виставки».

Вказаним Листом-вимогою, в якому його безпідставно обвинувачують у порушенні прав інтелектуальної власності інших осіб, вчиненні дій кримінального характеру, відповідачами поширено недостовірну інформацію, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність і ділову репутацію інформацію, зазначену у Листі-вимозі щодо поваги прав інтелектуальної власності від 20.03.2019, зокрема, фактичні твердження щодо вчинення ним: - присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних автивів інших осіб, у тому числі в Німеччині; - використання доступу до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії ТОВ «Лайтконверс ЛТД»; - порушення права інтелектуальної власності ОСОБА_2 на патент, авторські права на комп`ютерну програму та торговельні марки; дій кримінального характеру.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поширювати зазначену недостовірну інформацію.

Зобов`язати ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 здійснити спростування недостовірної інформації шляхом направлення організатору виставки "Prolight+Sound", компанії Frankfurt GmbH (Мессе Франкфурт ГмбХ) на електронну адресу та поштову адресу Листа-спростування недостовірної інформації із перекладом резолютивної частини рішення у цій справі на англійську мову.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 у відзиві на позов, вказав на те, що він разом із позивачем є співавтором комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Так звана «власна розробка» позивача - програмне забезпечення «ІНФОРМАЦІЯ_10» є ніщо іншим, як комп`ютерною програмою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

У зв`язку із цим, він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом за захистом свого порушеного авторського права на комп`ютерну програму.

Позов обґрунтований тим, що зі сторони ОСОБА_1 та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10» має місце протиправне (недозволене) внесення змін до цієї комп`ютерної програми, в тому числі - щодо його назви (протиправна зміна назви комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» на «програмне забезпечення «ІНФОРМАЦІЯ_10»), спотворення інформації про управління правами на комп`ютерну програму у спосіб протиправного внесенням до цієї інформації відомостей про наявність прав на комп`ютерну програму у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10», а не його співавторів, протиправне надання прав на комп`ютерну програму іншій особі без дозволу та згоди ОСОБА_2 (ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_10»).

До матеріалів справі № 760/16961/19 ОСОБА_2 було надано Висновок експерта № 2-26/04 від 26.04.2019 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовленого для подання до суду, який був виготовлений експертом ОСОБА_4 .

Згідно з зазначеним висновком твір «ІНФОРМАЦІЯ_3 є переробкою твору Комп`ютерна програма «ІНФОРМАЦІЯ_4» та твору «Комп`ютерна програма «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Крім того, на підставі його заяви ОСОБА_2 слідчим відділом Шевченківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00008656.

Підставою для відкриття кримінального провадження є його заява ОСОБА_2 про те, що керівник та засновник ТОВ «Л8» та ТОВ «ЛС.ЮА» ОСОБА_1 у період липня 2018 року привласнив майнові права на твір (комп`ютерну програму) «ІНФОРМАЦІЯ_2», що перебувала у його віданні, а також доходи від її реалізації, чим спричинив заявнику значного матеріального збитку.

Проведеною у даному кримінальному провадженні судовою експертизою (висновок експерта від 12.03.2020 року № 19/9/1/1-1-127-СЕ/19-19/23/2-1/18-19-СЕ/19, експертиза проведена Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є переробкою комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2» та не є самостійним оригінальним твором, відмінним від комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2».

Крім того, на початку 2019 року було виявлено технічну несправність функціонування комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» на пристроях працівників ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» - не здійснювався запуск програми через помилку авторизації ліцензійних ключів та вимогу встановити оновлення. З метою встановлення причини виходу з ладу ключів апаратного захисту комп`ютерної програми (програмного засобу) «ІНФОРМАЦІЯ_2», у відповідності до вимог Закону України «Про судову експертизу», ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» було замовлено проведення експертизи. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи інформації, що оприлюднена у глобальній мережі Інтернет від 12.06.2019 № 3-12/06 експертом встановлено, що під час спроби запуску програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» версії 59.37. після обміну даними з глобальною комп`ютерною мережею Інтернет відбулась зміна стану ключа захисту програми таким чином, що ключ перестав сприйматись програмним засобом цієї та ранніх версій як справжній. Експерт дійшов висновку, що запуск програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» після нетривалого обміну даними з системою, яка має ІР-адресу НОМЕР_2 , призводить до зміни стану ключа захисту програмного забезпечення, після якої цей ключ при спробах запуску як цієї версії програмного засобу, так і попередніх, зокрема 57.050 та 59.25, не розпізнається як дійсний і, відповідно, функціонування програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» стає неможливим. Таким чином, внаслідок спроби запуску програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з доступним з`єднанням з мережею Інтернет, ключ захисту зазначеного програмного засобу зазнає змін, внаслідок яких в подальшому не може бути використаний для активації програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» версії 59.37 та його попередніх версій, зокрема 57.050 та 59.25, що робить неможливим подальше використання програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з цим ключем.

Зазначене є підтвердженням фактичного вибуття комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» з-під його контролю, як співвласника авторських прав на цю комп`ютерну програму.

Таким чином, наведене підтверджує факти, викладені Листом-вимогою та які позивач помилково вважає недостовірною інформацією, а також підтверджує факт присвоєння продуктів інтелектуальної власності - комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», що є порушенням його права інтелектуальної власності.

Позивачем здійснена без його дозволу, як співавтора комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_9» недозволена переробка, внесено зміни до інформації про управління правами із правовласників виключено згадка мені іншого співавтора - ОСОБА_2 та включено інформацію про наявність прав на цю комп`ютерну програму у ТОВ «Л8».

Крім того, позивачем без його відома та згоди надано право ТОВ «Л8» використовувати торгівельну марку ІНФОРМАЦІЯ_2, його права на яку підтверджується Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 , зареєстрований у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 27.08.2013.

Оскільки він не надав згоди на використання торгівельної марки ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб передачі права використовувати її ТОВ «Л8», зазначене дає йому право вважати про порушення його прав такими діями позивача.

Отже, посилання у Листі-вимозі про порушення його прав на торговельну марку є достовірним, оскільки таке порушення відбулося за безпосередньої участі позивача.

Крім того, звертає увагу на те, що застосоване у Листі-вимозі визначення дій позивача як дії «кримінального характеру» є оціночним судженням, оскільки ніщо в тексті цього Листа-вимозі не визначає позивача як «особу, що вчинила злочин», або називає позивача «злочинцем» тощо. Застосований вираз «дії особи (ОСОБА_1) мають кримінальний характер» є оцінкою дій позивача, вчинених раніше і які стали підставою для звернення із Листом-вимогою. Спосіб вкладення цієї оцінки дій позивача є вираженням суб`єктивної думки автора і погляду особи, яка написала Лист-вимогу, оскільки ніщо не забороняє на висловлення думок та наданню оцінці дій однієї особи відносно іншої.

До того ж, матеріали кримінальної справи №0006856 щодо вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України, передані до Шевченківського районного суду м. Києва.

В обвинувальному акті викладено, зокрема, наступне: «Так, на початку липня 2018 року у ОСОБА_1 виник прямий корисливий злочинний умисел, направлений на незаконне розповсюдження комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», на сайтах «ІНФОРМАЦІЯ_7» та «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також інше умисне порушення авторського права і суміжних прав автора ОСОБА_2 , шляхом переробки оригінальної комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2». З метою реалізації свого злочинного умислу, 13.07.2018 ОСОБА_1 зареєстрував ТОВ «Л8», в якому став єдиним засновником та директором, через фінансово-господарську діяльність якого мав намір одноособово незаконно розповсюджувати твір (комп`ютерну програму) «ІНФОРМАЦІЯ_2», без подальшої сплати авторської винагороди співавтору ОСОБА_2 ....Так, на власних сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_6», без згоди співавтора ОСОБА_2 , директор ТОВ «Л8» ОСОБА_1 у липні 2018 року в робочий час за адресою м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, офіс 168, реалізуючи свій прямий злочинний умисел з метою власного збагачення з корисливих мотивів незаконно розповсюдив комп`ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом опублікування, тобто довів її до відома публіки таким чином, що її представники могли здійснити доступ до вказаного об`єкту з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором із можливістю її подальшого платного використання після здійснення відповідної оплати на рахунки ТОВ «Л8» та отримання від ТОВ «Л8» необхідних ключів доступу, які надають технічну можливість переведення демоверсій комп`ютерної програми у робочий стан із набором доступних функцій, який залежить від придбаної ліцензії. У період з 13.07.2018 по 08.08.2018 в денний час доби ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій прямий корисливий умисел, направлений на незаконне розповсюдження комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» з метою власного збагачення вчинив інше умисне порушення авторського права співавтора ОСОБА_2 , шляхом незаконної переробки оригінальної комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», за допомогою часткових технічних переробок, що не впливають на самостійність та оригінальність твору, а також замінив назву твору на нову назву, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши себе як єдиного автора, приховавши, при цьому, співавторство ОСОБА_2 ....Досудовим розслідуванням встановлено, що: Версії комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_10» не є самостійними, оригінальними творами, відмінними від версій комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 11.05.2010).

Відповідно до дослідження мало місце перероблення комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 11.05.2010) у версіях комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_10».

В обсязі наданих на дослідження документальних матеріалів розмір збитків, завданих ТОВ «Лайт Конверс ЛТД» внаслідок неправомірного використання відтворення або перероблення програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (її самостійних частин) в комп`ютерній програмі «ІНФОРМАЦІЯ_10», складає:

- з 13 липня 2018 р. по 30 серпня 2019 р. в іноземній валюті - 9927,50 євро, 16515,00 дол. США;

- з 13 липня 2018 року по 28 серпня 2019 року в національній валюті - 821048,88 грн.»

....У період з 13.07.2018 по 08.08.2018 в денний час доби ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій прямий корисливий умисел з метою власного збагачення вчинив інше умисне порушення авторського права співавтора ОСОБА_2 шляхом незаконної переробки оригінальної комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», за допомогою часткових технічних переробок, що не впливають на самостійність та оригінальність твору, а також замінив назву твору на нову назву, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши себе як єдиного автора, приховавши при цьому співавторство ОСОБА_2 . З 13.07.2018 по 30.08.2019, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок незаконного розповсюдження та перероблення комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» через господарську діяльність власного ТОВ «Л8», ОСОБА_1 отримав на особисті карткові рахунки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 від ТОВ «Л8» ліцензійний платіж у розмірі 665 600,00 грн. за право користування ТОВ «Л8» комп`ютерною програмою «ІНФОРМАЦІЯ_10», що не є самостійним, оригінальним твором, відмінним від версій комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2». Своїми умисними корисливими діями, що полягали у іншому умисному порушенні авторського права співавтора ОСОБА_2 , ОСОБА_1 спричинив останньому матеріального збитку у великому розмірі на суму 332 800,00 грн., що є 50% від отриманого ОСОБА_1 ліцензійного платежу від ТОВ «Л8» за розповсюдження переробленої оригінальної комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позові та просив його позов задовольнити у повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримав свою правову позицію, викладену у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до Листа-вимоги від 20.03.2019, адресованого організатору виставки Prolight+Sound Мессе франкфурт ГмбХ, відповідачі повідомили, що: «у 2017 році два співавтори ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали документарне оформлення щодо комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_6 загальнодержавного рівня; вони також отримали свідоцтво № НОМЕР_1 на комп`ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_2»:

Права між ними були розподілені в окремому договорі. Тривалий час відносини між авторами були врегульовані і вони працювали без конфліктів. Конфлікт, спричинений незаконними діями однієї сторони проти іншої, стався у липні 2018 року.

До недавнього часу наша компанія була уповноважена представляти інтереси обох сторін.

Однак, внаслідок незаконного присвоєння продуктів інтелектуальної власності інших осіб та привласнення матеріальних активів інших осіб, у тому в Німеччині, вчинених паном ОСОБА_1 , ми змушені брати участь у процесі. Пан ОСОБА_1 незаконно використав доступ до Інтернет-сайтів та електронних адрес, що належать юридичній особі, українській компанії ТОВ «Лайтконверс». Крім того, ОСОБА_1 грубо порушив права інтелектуальної власності ОСОБА_2 на патент, авторські права на програмні продукти та торговельні марки. Ми визначаємо ці дії як такі, що порушують репутацію та імідж як фізичної особи, так і компанії. Враховуючи, що дії однієї особи (ОСОБА_1) мають виключно кримінальний характер, і, згідно з німецьким законом § 263 Шахрайство, особа, яка має намір отримати незаконну матеріальну вигоду для себе або для іншої особи, заподіявши шкоду або збитки третій особі шляхом обману або підтримання такого обману, свідомо надаючи неправдиву інформацію або горюючи оригінальні факти, карається до п`яти років позбавлення волі або грошовим штрафом.

Такі дії повинні бути різко кваліфіковані відповідними органами згідно чинного законодавства Німеччини. Індивідуальні особи та юридичні особи, які знають про порушення та не здійснюють жодних дій, можуть бути також притягнуті до відповідальності. Про це свідчить § 138. Неповідомлення про заплановані карані злочини Кримінального кодексу Німеччини. У цьому випадку ми представляємо інтереси постраждалої сторони ( ОСОБА_2 ) та повідомляємо про деталі з його листом.

На початку березня цього року ми виявили, що правопорушник має намір представити програмне забезпечення «ІНФОРМАЦІЯ_2» від TOB «Л8» на заході, запланованому на 02-06 квітня у Франкфурті, Німеччина.

Ми виявили вказаний факт з допису у Facebook, зробленого ОСОБА_6 . У той же час інформація про продукт «ІНФОРМАЦІЯ_2» постійно доступна на веб-сайті TOB «Л8».

Будь ласка, майте на увазі, що використання (демонстрація, показ, пропонування для продажу) комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди автора є незаконним.

Зважаючи на вищезазначене, спираючись на цивільне, кримінальне та процесуальне законодавство Німеччини та Європейського Союзу, загальні правила вирішення досудових конфліктів, цим листом вимагаємо:

- Встановити наявність права власності на комп`ютерну програму ІНФОРМАЦІЯ_2, патенти та торговельні марки, які будуть використовуватися на заході до надання остаточної згоди на розміщення експозиції ТОВ «Л8»

- Отримати пояснення щодо можливого використання ТОВ «Л8» позначень, посилань та будь-яких фрагментів комп`ютерної програми ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншихї об`єктів права інтелектуальної власності (будь ласка, див. копії у додатках)

- В разі виявлення порушень, обмежити участь ТОВ «Л8» у випадку, якщо це стосується дотримання прав інтелектуальної власності та підтримання належної репутації організатора виставки».

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32 Конституції України).

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати й передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади й незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки й поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

За змістом частини першої статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи або посадової особи рівня суспільного значення, діяльність якої представляє суспільний інтерес.

Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не лише «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 6 жовтня 2015 року).

Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 8 липня 1986 року).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися в процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки й напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження.

Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена в судовому порядку.

(такі висновки суду відповідають висновкам, викладеним, зокерема, у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 591/7099/16-ц (провадження № 61-34159св18); від 19 червня 2019 року у справі № 380/951/17 (провадження № 61-31057св18).

Як установлено судом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є авторами комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», дата реєстрації 11.05.2010.

У 2019 році за захистом своїх порушених прав ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Л8», ОСОБА_1 про визнання авторського права (співавторства) на твір та припинення порушення (цивільна справа № 760/16961/19).

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.07.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.07.2022, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Крім того, установлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0006856, відомості щодо якого внесено 18.07.2019, в рамках якого ОСОБА_1 05.06.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України та 31.08.2020 ОСОБА_1 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 176 КК України

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено 29.10.2020.

Отже, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник спір щодо використання твору - комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_2», авторами якого вони є.

Зі змісту Листа-вимоги від 20.03.2019, адресованого організатору виставки Prolight+Sound Мессе франкфурт ГмбХ, вбачається те, що відповідачі фактично звернулися до організатора виставки з метою недопущення порушення авторських прав ОСОБА_2 .

З урахуванням стилістики поширеної відповідачами інформації у Листі-вимозі, застосованих мовних зворотів та відсутності посилань на конкретні факти, викладена інформація у листі є суб`єктивною думкою відповідачів, їх критичними вислювлюваннями та оціночними судженнями, а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає судовому захисту шляхом її спростування, згідно з визначеним статтею 277 ЦК України порядком..

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеною в пункті 46 рішення у справі «Lingens v. Austria» від 8 липня 1986 року, зазначено, що наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні.

Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їхню правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено статтею 10 Конвенції.

Ураховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта невідомі) про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук