судді Верховного Суду у Касаційному цивільному суді Пророка В. В.
справа № 293/1013/21 (провадження 61-4865 св 23)
06 листопада 2024 року
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» на постанову Житомирського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права на майновий пай, земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії,постановою від 06 листопада 2024 року касаційну скаргу задовольнив, а оскаржувані судові рішення - скасував.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
1. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
2. Також відповідно до положень статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який встановлює порядок здійснення цивільного судочинства, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
3. Частиною першою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
4. Суддя-доповідач, отримавши касаційну скаргу має перевірити відповідність її форми і змісту вимогам статті 392 ЦПК України і у випадку якщо касаційна скарга подана без додержання таких вимог постановити ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
5. Верховний Суд ухвалою від 18 квітня 2023 року залишив касаційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів?1» без руху, та надав строк на усунення недоліків, а саме: надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги іншим учасникам справи, щодо яких відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд».
6. Після усунення заявником недоліків, Верховний Суд ухвалою від 08 травня 2023 року відкрив касаційне провадження у справі №293/1013/21.
7. В свою чергу колегія суддів приймаючи рішення про відкриття касаційного провадження, не дотримавшись процедури встановленої ЦПК України, не встановила ціни позову, зокрема, шляхом постановлення суддею-доповідачем ухвали про залишення касаційної скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання суду, підтвердженої належними доказами, інформації про ціну позову та не вирішила питання чи підлягає оскаржуване судове рішення касаційному оскарженню в цілому, враховуючи вимоги пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
8. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
12. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
13. Тому вимога у цій справі вимогапро визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці.
14. Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна. Оскаржувані судові рішення також не містять інформацію, щодо ціни позову.
15. Водночас касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню.
16. Визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
18. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
19. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
20. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
21. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
22. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
23. Вказане також узгоджується з висновками, викладеними в рішенні Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі № 3-88/2021 (209/21, 47/22, 77/23, 188/23), яким, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Так, у вказаному рішенні серед іншого, зазначено, що внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.Конституційний Суд України вважає, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження у малозначних справах (пункти 7.8-7.10).
За таких обставин, вважаю, що оскільки спір у цій справі стосується майнових прав, суддя-доповідач, оскільки ціна позову в касаційній скарзі не вказана, мав залишити касаційну скаргу без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання суду, підтвердженої належними доказами, інформації про ціну позову, а у випадку, якщо після відкриття касаційного провадження у справі Верховним Судом було б встановлено, що ціна позову у справі № 293/1013/21 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що я вважаю таким, що відповідає дійсності, закрити касаційне провадження з підстав того, що оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню в силу прямого припису ЦПК України.
Суддя В. В. Пророк
Повний текст окремої думки складений 17 грудня 2025 року.