КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6599/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Київ

Справа № 756/12036/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яка подана представником Губаненком Юрієм Петровичем, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року, постановлену у складі судді Жука М.В.,

за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року,

у цивільній справі за позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У серпні 2023 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 756/12036/19 від 05.05.2023 року про зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 у опалювальному сезоні 2018-2019 років, без урахування площі лоджій та балконів цих квартир, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09.09.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.04.2021 року, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволено частково. Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_8 по АДРЕСА_3 у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир .

На виконання рішення суду 05.05.2023 року Оболонським районним судом видано виконавчий лист № 756/12036/19.

05.06.2023 року Печерським ВДВС на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та встановлено боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Оскільки КП «Київтеплоенерго» виконало рішення, зокрема щодо стягувача ОСОБА_1 , у повному обсязі до видання виконавчого листа, КП «Київтеплоенерго» просить суд визнати виконавчий лист № 756/12036/19 від 05.05.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Губаненко Ю.П., звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги та не проаналізовано надану підприємством інформацію, що саме після набрання рішенням законної сили КП «Київтеплоенерго» здійснено перерахунок оплати за централізоване опалення зазначених квартир, у тому числі і по квартирі ОСОБА_1 .

Наголошує, що судом першої інстанції не надано належну оцінку довідці від 07.06.2021 № 30/5/4/8144 (міститься у матеріалах справи) про виконання рішення Оболонського районного суду, якою безпосередньо було повідомлено позивача ОСОБА_1 про здійснення коригування вартості нарахувань за послугу з централізованого опалення. Звертає увагу, що лише 05.05.2023 ОСОБА_1 отримала виконавчий лист Оболонського районного суду № 756/12036/19.

З викладеного вище слідує, що підприємством виконано рішення суду саме 07.06.2021, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (документ/довідка про виконання рішення суду додано до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню). Тому виконавчий лист Оболонського районного суду № 756/12036/19 від 05.05.2023 вважає таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з повним, фактичним, добровільним виконанням судового рішення в частині здійснення перерахунку оплати за централізоване опалення зазначених квартир у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир у тому числі і по квартирі ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Чунжин В.С. вважав доводи апеляційної скарги безпідставними, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Посилається на те, що жодних доказів щодо виконання рішення по справі № 756/12036/19 не було надано, окрім листа КП «Київтеплоенерго», тоді як рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року у справі № 756/5647/22, в якій сторонами є ОСОБА_1 та КП «Київтеплоенерго» встановлено, що ніяких перерахунків за реальною опалювальною площею квартири зроблено не було: «З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2020 року позивачам було здійснено коригування в бік зменшення, відповідно до виконаного некоректного з технічних причин перерахунку, а потім у січні 2021 року у зв`язку з скасуванням перерозподілу за листопад 2020 року та проведенням повторного перерозподілу за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 позивачам було зроблено коригування у бік збільшення».

З огляду на викладене, вважає, що рішення суду у даній справі від 09 вересня 2020 року залишається невиконаним, тому підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відсутні.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги та просила скаргу задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено обставин, визначених у ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а у разі виконання рішення в повному обсязі питання про закінчення виконавчого провадження вирішується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Тому суд дійшов висновку про відсутність передумов визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим у задоволенні заяви КП «Київтеплоенерго» відмовив.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають матеріалам справи та зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2019 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду із позовними заявами до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку оплати за надані послуги, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовів зазначали, що є власниками квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 та споживачами послуг КП «Київтеплоенерго» щодо централізованого опалення приміщень. З 2019 року їм почали надходити квитанції про сплату послуг з централізованого опалення з непомірно високою сумою до сплати, в зв`язку з тим, що нарахування за послуги центрального опалення в опалювальні періоди з 2017-2018 року та 2018-2019 року здійснювалося у невідповідному об`єму отриманих Ггкал, які не були спожиті їх квартирами, а також місцями загального користування, що ставило їх, як споживачів послуг, в квартирах яких не встановлені прилади обліку, у нерівне становище порівняно з споживачами цих послуг, у квартирах яких установлені вузли обліку теплової енергії, а також оскільки встановлені у будинку засоби обліку не відповідають вимогам закону, тобто нарахування за надані послуги проводились з порушенням нормативних вимог закону.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року позовні вимоги було задоволено частково.

Зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_8 по АДРЕСА_3 у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир.

В решті вимог позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги у цій частині щодо позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас (п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630). Тобто оплата позивачам за теплопостачання повинна проводитись КП «Київтеплоенерго» відповідно до опалювальної площі їх квартир, яка згідно технічної документації становить: 162 кв. м. - квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 .

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в частині зобов`язання здійснити перерахунок оплати за теплопостачання до квартири за опалювальний сезон 2018-2019 років відповідно до опалювальної площі.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_6 ), представник КП «Київтеплоенерго» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення в цій частині скасувати, постановити нове, яким відмовити вказаним позивачам в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що судом не враховано та не взято до уваги докази правильного нарахування відповідачем послуг з центрального опалення ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та застосування коректної опалювальної площі їх квартир. Зазначав, що здійснити перерахунок з урахуванням тих же площ є неможливим.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу представника КП «Київтеплоенерго» - Данилова С.А. залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року - залишено без змін.

Приймаючи вказану постанову, Київський апеляційний суд виходив з того, що оплата позивачам за теплопостачання повинна нараховуватись КП «Київтеплоенерго» відповідно до опалювальної площі їх квартир, яка згідно технічної документації становить, зокрема, 162 кв. м. - квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 . В поданій апеляційній скарзі представник КП «Київтеплоенерго» посилається на те, що відповідачем вірно взято до уваги опалювальні площі квартир та здійснено розрахунок за послуги з центрального опалення для позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаного. Наявні квитанції про оплату послуг за опалювальний період 2018-2019 років не відображають методику нарахування послуг з опалення відповідно до опалювальної площі квартир, у зв`язку із чим встановити дійсну вартість наданих послуг за теплопостачання не вбачається за можливе.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції та постанова Київського апеляційного суду відповідачем у касаційному порядку оскаржені не були.

Як вбачається з матеріалів справи, у повідомленнях про оплату послуг з централізованого опалення за період, зокрема, з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, на ім`я ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_3 , опалювальна площа цієї квартири зазначена - 162 кв.м. ( а.с. 76-83, т. 3)

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, наданого ОСОБА_1 , загальна площа квартири становить 169,7 кв.м., площа балконів : 1,7 кв.м., 1,7 кв.м., лоджії - 4,3 кв.м., відтак опалювальна площа становить 162 кв.м. ( а.с. 147-148, том 3).

З викладеного слідує, що обставини про зазначення відповідачем у повідомленнях на оплату послуг з централізованого опалення показника опалювальної площі квартири ОСОБА_1 , який відповідає даним технічного паспорту, були відомі як суду першої інстанції під час ухвалення рішення суду від 09 вересня 2020 року, так і суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги відповідача та прийняття постанови від 21 квітня 2021 року, проте не стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів, що ним був виконаний перерахунок оплати за централізоване опалення квартири АДРЕСА_3 у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цієї квартири щодо стягувача ОСОБА_1 , та що такий перерахунок був здійснений саме після набрання рішенням суду законної сили.

До заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, представником КП «Київтеплоенерго» було додано довідку про виконання судового рішення, складену 07 червня 2021 року, адресовану ОСОБА_1 . В довідці зазначено, що на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року КП «Київтеплоенерго» здійснює нарахування за адресою : АДРЕСА_3 за послугу з централізованого опалення без урахування площ лоджій і балконів ( а.с. 186, т. 10).

Доводи апеляційної скарги представника КП «Київтеплоенерго» про те, що у довідці було повідомлено позивача ОСОБА_1 про здійснення коригування вартості нарахувань за послугу з централізованого опалення, є безпідставними, оскільки суперечать змісту самої довідки, адже ні про перерахунок оплати за централізоване опалення, ні про коригування вартості цих нарахувань в довідці не зазначено, а документів, які б підтверджували вчинення таких дій, боржником не надано.

З огляду на викладене, посилання представника КП «Київтеплоенерго» про те, що рішення суду щодо стягувача ОСОБА_1 було виконано у повному обсязі, добровільно та фактично - не підтверджене належними доказами.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів апеляційного суду, вирішення спірного питання виконання рішення суду щодо стягувача ОСОБА_1 можливе шляхом подання заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст. 271 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає безпідставними, адже спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в ухвалі суду першої інстанції.

За змістом ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яка подана представником Губаненком Юрієм Петровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 24 січня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.