УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Григор`єва С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунальний заклад Львівської обласної ради Львівський ліцей з посиленою військо-фізичною підготовкою імені Героїв Крут, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що він перебував на військовій службі в періоди навчання у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року.

Свою заяву мотивує тим, що 14 липня 2000 року був зарахований на навчання до Львівського військового ліцею імені Героїв Крут, в якому навчався до 15 червня 2002 року. Після закінчення навчання, 29 серпня 2002 року, був зарахований на навчання до військового інституту телекомунікацій та інформатизації національного університету України «Київський політехнічний інститут» (далі - ВІТІ НТУУ «КПІ»). 23 червня 2007 року закінчив військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» та здобув кваліфікацію інженера в області програмування, офіцера управління тактичного рівня.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року у справі № 760/24929/14-а, що набрала законної сили, визнано неправомірними дії Військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не зарахування ОСОБА_1 військової служби в період навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року; зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України зарахувати своїм рішенням строк навчання ОСОБА_1 у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року до загального строку військової служби, з відповідним перерахуванням грошового забезпечення згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На виконання вищевказаної постанови суду військовою частиною № НОМЕР_1 було здійснено перерахунок вислуги років, які дають право на виплату надбавки за вислугу років, включивши до неї як стаж військової служби, період навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року.

26 жовтня 2017 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 направив лист № 2913 Начальнику головного центру зв`язку, автоматизації та захисту інформації адміністрації прикордонної служби України з проханням про внесення до послужного списку ОСОБА_1 запису стосовно проходження військової служби під час навчання в Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут та військовому інституті телекомунікацій та інформатизації НТУ України «КПІ», відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року № 760/24929/14-а.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 у місячний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили подати звіт про виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії.

31 липня 2018 року від Головного центру зв`язку автоматизації та захисту інформації надійшов звіт про виконання судового рішення, з якого вбачається, що до послужного списку заявника періоди навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року внесено не було.

У зв`язку з цим, 31 жовтня 2022 року військовою частиною № НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України було видано довідку № 12/716 про менший строк вислуги років.

На сьогоднішній день у послужному списку, що міститься в особовій справі заявника періоди військової служби: навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року відсутні.

Разом з тим, він вже не перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 , тому не може реалізувати належним чином своє право на внесення до послужного списку вищевказаних періодів навчання на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2014 року (справа № 760/24929/14?а). Інші військові формування не приймали участі в розгляді справи № 760/24929/14-а, у зв`язку з чим, на них не покладено обов`язок щодо його виконання.

Враховуючи викладене, встановлення факту перебування на військовій службі в періоди навчання необхідне йому для внесення змін в послужний список з подальшим зарахуванням цього стажу до страхового стажу, стажу роботи, а також до вислуги років, тому звернувся до суду з указаною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2023 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2023 року вищевказану заяву залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 28 грудня 2023 року заявником надано до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву його представника про розгляд справи у її відсутність та відсутність заявника.

Заінтересовані особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З аналізу наведеної норми вбачається, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Таким чином, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Тож, факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/948/18 від 10 квітня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком щодо змагальності та меж судового розгляду.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою заяву посилається на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2014 року у справі № 760/24929/14-а, якою було зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України зарахувати своїм рішенням строк навчання ОСОБА_1 у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року до загального строку військової служби, з відповідним перерахуванням грошового забезпечення згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підставі вищевказаного рішення суду військовою частиною № НОМЕР_1 було здійснено перерахунок вислуги років, а саме включено до неї як стаж військової служби період навчання ОСОБА_1 у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ» з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року, що підтверджується висновком про перевірку та встановлення стажу для виплати процентної надбавки за вислугу років від 23 січня 2025 року.

Разом з тим, до послужного списку заявника зазначені періоди навчання внесені не були, про що йому стало відомо зі звіту про виконання рішення суду, що надійшов 31 липня 2018 року.

З довідки про проходження служби (трудову діяльність) від 30 жовтня 2023 року, виданої начальником управління персоналу - заступником начальника штабу Національного університету оборони України Могилевським Р. вбачається, що початком проходження служби ОСОБА_1 визначено 14 серпня 2006 року.

При цьому, заявник вказує, що вже не перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 , тому не може реалізувати належним чином право на внесення до послужного списку вищевказаних періодів навчання, оскільки рішенням суду від 16 грудня 2014 року не покладено обов`язку щодо його виконання на інші військові формування. Вважає, що встановлення рішенням суду факту перебування його на військовій службі у періоди навчання сприятиме поновленню його порушеного права.

Водночас, шляхом моніторингу вебсайту Судової влади України та Єдиного державного судових рішень судом було встановлено, що ОСОБА_1 у червні 2018 року звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив: визнати незаконною діяльність Голови Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 щодо порушення прав ОСОБА_1 в частині невнесення підпорядкованими йому кадровими органами Державної прикордонної служби України у послужний список особової справи офіцера ОСОБА_1 (в розділ, де відображається проходження військової служби) періодів проходження військової служби, а саме: з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року (навчання у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут і навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (далі ВІТІ НТУУ «КПІ»)) та невнесення змін до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 09 серпня 2017 року № 805-ос про виключення капітана 3-го рангу ОСОБА_1 в частині невірного зазначення календарної вислуги років його військової служби, зокрема неврахування йому періодів військової служби з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року та з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року (навчання у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ»), що призвело до неправильного нарахування йому розміру одноразової вихідної допомоги при звільненні з військової служби; зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України внести у послужний список (в розділ, де відображається проходження дійсної військової служби, п. 9 послужного списку) особової справи капітана 3-го рангу ОСОБА_1 (на даний час капітана 3-го рангу запасу) інформації про проходження ним військової служби в період з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року і з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року (навчання у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ») з відповідним складанням висновку про перерахунок вислуги років; зобов`язати видати наказ, яким внести зміни до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 09 серпня 2017 року № 805-ос про виключення капітана 3-го рангу ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення із зазначенням в ньому календарної вислуги років військової служби з урахуванням періодів військової служби в період з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року і з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року (навчання у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут та навчання у ВІТІ НТУУ «КПІ») та виплатити йому недоотриману одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у повному обсязі з урахуванням вказаних періодів військової служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та постановою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року змінено лише в мотивувальній частині, було відмовлено у задоволенні позову у справі № 826/9145/18.

Відмовляючи в задоволенні позову суди дійшли висновку, що в спірних правовідносинах постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2014 року у справі № 760/24929/14-а не є обов`язковою для виконання відповідачами у справі № 826/9145/18, оскільки зазначене рішення є обов`язковим для виконання Військовою частиною № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, яка є відповідачем у справі № 760/24929/14-а.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи № 826/9145/18 встановлено, що у період з 25 березня 1992 року по 18 червня 1999 року норми законодавства дійсно визначали, що початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних (частина перша статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII).

Однак з 18 червня 1999 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 18 червня 1999 року № 766-XIV стаття 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

В той же час заявник вказує на те, що саме періоди навчання з 14 липня 2000 року по 15 червня 2002 року і з 29 серпня 2002 року по 13 серпня 2006 року повинні бути зараховані до періоду проходження ним військової служби, оскільки на момент вступу ним до Львівського військового ліцею імені Героїв Крут діяло Тимчасове положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затверджене указом Президента України від 13 травня 1993 року № 174/93, яким було визначено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, а на момент вступу до ВІТІ НТУУ «КПІ» Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих навчальних закладів, військових навчальних підрозділів, затверджене Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001.

Відповідно до пункту в) частини першої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (чинної на момент вступу заявником до обох закладів освіти) початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги мету з якою заявнику необхідно встановити факт його перебування на військовій службі у вказані періоди навчання, у ході судового розгляду судом виявлено, що встановлення такого факту в порядку окремого провадження стосуватиметься прав та інтересів інших осіб та буде пов`язане із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у неї права, за захистом якого вона звернулась до суду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Таким чином, зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту пов`язане із наступним вирішенням спору про право, тобто наявний спір про право, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні, тому суд приходить до висновку про залишення її без розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 260, 293-294, 315, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунальний заклад Львівської обласної ради Львівський ліцей з посиленою військо-фізичною підготовкою імені Героїв Крут, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна