Справа № 2-910/11
Провадження № 4-с/946/15/24
УХВАЛА

19 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), начальник Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєва Світлана Олегівна, ОСОБА_2 , на неправомірну бездіяльність державного виконавця за ВП № 50966013, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, яку неодноразово уточнювала та остаточно уточнила 20.12.2022, якою просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Котика К.В. Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області щодо невиконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2015 та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2012 за виконавчим провадженням № 50966013, зобов`язати Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та начальника Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєву Світлану Олегівну надіслати на адресу заявника постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50966013 та постанову про передачу ВП № 50966013 до іншого відділу ДВС, зобов`язати Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та начальника Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєву Світлану Олегівну повідомити суд і заявника про виконання ухвали суду у десятиденний строк з дня одержання відповідної ухвали за цією скаргою. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2012 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення суми авансу та стягнення суми пені, стягнуто з ПП «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс центр» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 7993 грн. суму авансу та пеню 354372,21 грн, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2015 було змінено порядок виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2012 та звернуто стягнення на майно і грошові кошти засновників боржника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в межах вартості їх вкладів до статутного капіталу ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс центр». 20.04.2016 заявниця звернулася до Першого відділу ДВС Малиновського районного управління юстиції м. Одеса із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 29.04.2015. 25.04.2016 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 50966013. Через вісім місяців, а саме 27.12 2016, після відкриття виконавчого провадження його нібито було відправлено до Київського відділу ДВС м. Одеси, який 19.04.2017 прийняв виконавче провадження до свого виконання, належні докази щодо фактичної передачі виконавчого провадження до іншого відділу 27.12.2016 року не надано. Скаржник зазначає, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 50966013 пройшло 6,5 років, але до цього часу рішення суду жодним чином не виконане, вважає що ДВС та її посадові особи мали достатні повноваження та час для вжиття передбачених законом заходів щодо належного, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, яке внаслідок неправомірної бездіяльності залишається на цей час невиконаним, внаслідок чого порушені її права та інтереси, які потребують захисту у судовому порядку.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2024 замінено Перший Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скаржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, заявлені вимоги підтримала, надала до суду заяву від 19.12.2024, якою просить розглянути скаргу за її відсутності.

Представник Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Згідно відзиву на уточнену скаргу ОСОБА_1 від 15.02.2023 Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т. 1 а.с. 211), згідно даних АСВП, 25.04.2016 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Котиком К.В. було відкрито виконавче провадження № 50966013 з примусового виконання виконавчого листа № 500/3353/14-ц, виданого 06.04.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про звернення стягнення на майно і грошові кошти засновників боржника ОСОБА_2 в межах загальної суми у розмірі 362365,21 грн. Зазначають, що в ході виконання виконавчого провадження було встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , вважаючи, що в зазначеній квартирі може знаходитись також інше майно, належне боржнику, 27.12.2016 року державним виконавцем було передано виконавче провадження для подальшого виконання до Київського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області. Тому вважають, що твердження заявника про те, що Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області не здійснювались заходи щодо виконання рішення суду, не відповідають дійсності, оскільки державним виконавцем було здійснено заходи щодо розшуку майна боржника, в результаті якого ним було виявлено майно боржника, однак зазначене майно знаходилось на території іншого відділу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим та з метою звернення стягнення на майно боржника, виконавче провадження було передано для подальшого виконання до іншого відділу, за місцем знаходження майна, надати докази неможливо, у зв`язку з закінченням терміну зберігання копії матеріалів виконавчого провадження знищені.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причину неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Положення пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ХІ.50), яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом виконання рішень суду.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (абзац 2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012, абзац 3 п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 року).

У п. 1 постанови № 6 Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2012 року у цивільній справі № 2-910/11 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс-Центр» про повернення суми авансу та стягнення суми пені стягнуто з приватного підприємства «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс-Центр» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 7993 грн. суму авансу та пеню 354372,21 грн. Рішення набрало законної чинності 24.12.2012 року (а.с 72-73 т.1).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 квітня 2015 року було змінено порядок виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс-Центр» про повернення суми авансу та стягнення суми пені та звернуто стягнення на майно і грошові кошти засновників боржника ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в межах вартості їх вкладів до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс-Центр» (а.с 74-75 т.1).

06.04.2016 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області на виконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 квітня 2015 року було видано виконавчий лист по цивільній справі № 500/3353/14-ц, строк пред`явлення виконавчого листа зазначено до 09.06.2016 року (а.с 76 т.1).

20.04.2016 стягувачем ОСОБА_1 було подано заяву до Першого відділу Державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції м. Одеса про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 06.04.2016 року про стягнення суми боргу з боржника ОСОБА_2 (а.с 77 т.1).

25.04.2016 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Котиком К.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 500/3353/14-ц від 06.04.2016, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (ВП № 50966013) (а.с.160 т.1).

06.05.2016 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Котиком К.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.163 т.1).

11.05.2016 державним виконавцем здійснено запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями щодо боржника ОСОБА_2 (а.с. 166 т. 1).

11.05.2016 державним виконавцем здійснено запит до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо боржника ОСОБА_2 , про осіб-боржників, які отримують пенсії (а.с.167 т.1).

01.06.2016 державним виконавцем витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію стосовно наявності нерухомого майна боржника ОСОБА_2 .

29.06.2016 державним виконавцем здійснено запит до Державної податкової служби України про джерела отриманих доходів боржника-фізичної особи ОСОБА_2 (а.с. 166 т.1).

08.07.2016 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Котиком К.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у АТ «ОТП Банк» (а.с. 168 т.1).

30.11.2016 державним виконавцем проведено перевірку даних реєстру АІПС «Автомобіль» щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів за боржником ОСОБА_2 , транспортних засобів за боржником не зареєстровано, про що складено акт (а.с. 180 т. 1).

06.12.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , боржника та належного йому майна виявлено не було, про що складено акт (а.с. 181 т.1).

Згідно отриманих відповідей грошових коштів, рухомого, транспортних засобів, належних боржнику ОСОБА_2 , не встановлено.

Разом із цим, встановлено наявність боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

27.12.2016 державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Котик К.В. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, оскільки було виявлено майно на території іншого відділу ДВС (а.с. 146 т.1).

19.04.2017 старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамун О.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 50966013 з примусового виконання виконавчого листа № 500/3353/14-ц від 06.04.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (а.с. 141 т.1).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі- рішення).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону № 606-XIV від 21.04.1999, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV від 21.04.1999, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV від 21.04.1999, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку,

встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 5 ст. 20 Закону № 606-XIV від 21.04.1999, у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або

встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на

території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника,

місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Частиною 5 ст. 25 Закону № 606-XIV від 21.04.1999 передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону № 606-XIV від 21.04.1999, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналогічні положення містить Закон України «Про виконавче провадження» № 1404 VІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1404VІІ від 02.06.2016, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 18 Закону № 1404VІІ від 02.06.2016 передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 28 Закону № 140 VІІ від 02.06.2016, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведені норми права основною передумовою для реалізації особою права на судовий захист є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу та відповідних доказів на підтвердження таких обставин. При цьому, звертаючись до суду, заявник зобов`язаний довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як на підставу подання до суду скарги заявниця посилається на ту обставину, що державний виконавець був зобов`язаний здійснити заходи примусового виконання рішення суду, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Бездіяльністю державного виконавця систематично порушувалися її права, була відсутня будь-яка інформація стосовно виконання рішення суду від 11.12.2012 та ухвали суду від 29.04.2015, про відкриття виконавчого провадження та передачу виконавчого провадження до іншого відділу ДВС її не повідомлено, копії постанов на її адресу не направлено, на заяви державний виконавець відповіді не надавав.

Згідно ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз`яснено у пункті 18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Дослідженням витребуваних судом копій матеріалів виконавчого провадження встановлено відсутність доказів направлення державним виконавцем на адресу заявниці копії постанови від 20.04.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50966013 та постанови від 27.12.2016 про передачу ВП № 50966013 .

Здійснивши аналіз наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що державним виконавцем була допущена бездіяльність в частині ненаправлення у встановлений законом строк і спосіб на адресу стягувачки копії постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про передачу виконавчого провадження до іншого відділу ДВС, а отже скарга в цій частині є обґрунтованою та порушене право скаржниці підлягає захисту шляхом визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання надіслати на адресу заявниці копії вищевказаних постанов.

З огляду на те, що станом на день розгляду справи копії постанов про відкриття виконавчого провадження та його передачу на адресу заявниці не направлено, бездіяльність державного виконавця є триваючою, а отже строки звернення до суду заявницею не порушено.

Керуючись ст. 13, 258-263, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_1 ), зацікавлені особи Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65072, Одеська область, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 42, ), начальник Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Васильєва Світлана Олегівна (адреса місцезнаходження: 65072, Одеська область, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 42, ), ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_5 ) про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця за ВП № 50966013 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Котика К.В., яка полягає у ненаправленні на адресу ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 50966013 та передачу ВП №50966013 до іншого відділу державної виконавчої служби.

Зобов`язати Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслати на адресу ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 50966013 та передачу ВП №50966013 до іншого відділу державної виконавчої служби.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.І.Смокіна