Справа №295/5788/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулося Акціонерне товариство «Універсал банк» (далі АТ «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.11.2019 р., розмір якої станом на 07.01.2024 р. становить 30 927,38 грн. В обгрунтування позовних вимог банк зазначає, що 05.11.2019 р. ОСОБА_2 (в подальшому прізвище змінено на ОСОБА_3 ) звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. При цьому, підписавши в Анкету-заяву, позичальник погодилась з умовами договору, який посвідчувався електронним цифровим підписом, тобто між сторонами укладено електронний договір, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», за яким позичальником прийнято умови Банку та погоджено тарифи. Особливістю таких договорів є їх дистанційне обслуговування шляхом проставляння електронного цифрового підпису. Додатково позивач наголошував на презумпції правомірності правочину та вказував, що сторони узгодили, що Банк має право на власний розсуд переглядати ліміт кредитування, що зазначений в договорі, умовами якого також визначена й відповідальність за порушення його умов. Позивач належним чином виконав умови договору та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого ліміту, проте відповідач належним чином умов договору не виконує, грошові кошти не повертає, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 07.01.2024 р. становить 30 927,38 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 р., цивільну справу передано на розгляд судді Перекупці І.Г. (Т. 1 а. с. 128)

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2024 р. дану справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 14.30 год. 02 жовтня 2024 р. (Т. 1 а. с. 129-130).

Сторони своїх представників в засідання суду не направили, про дати та час їх проведення повідомлялись у встановленому законодавством порядку. Представник позивача у прохальній частині позову та відповіді на відзив, а відповідач у доданому до відзиву на позовну заяву клопотанні просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. (Т. 1 а. с. 1-8, 132-139).

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в частині 3 статті 211 ЦПК України, при цьому, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, її судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог останньої заперечила, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із чим просила у задоволенні позову відмовити. При цьому, вказувала, що витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Мonobank», витяг з Тарифів чорної картки «Мonobank» та Паспорт споживчого кредиту чорної картки «Мonobank», які містяться в матеріалах даної справи, нею не підписані, а тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 05.11.2019 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже, на переконання відповідача, Банком не надано належних та допустимих доказів видачі їй банківської картки, відкриття рахунку, а також виписки з такого рахунку, з яких можна було б встановити факт її користування банківською карткою та наявність заборгованості за кредитом. Крім того, зазначала, що надана позивачем виписка з її особового рахунку частково складена російською мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства до первинних документів.

Також, позивач у відповіді на відзив та відповідач у запереченнях на відповідь на відзив надали пояснення, що за своєю суттю аналогічні викладеним відповідно у позовній заяві та відзиві на неї.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з приписів статей 526, 530, 610, частини1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В частині 1 статті 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 (далі Закон № 675-VIII), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

За змістом частини 12 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 р. Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило новий проект «Monobank», в рамках якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок «Monobank» полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження із Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичної особи шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.12.2020 р. у справі № 561/77/19, від 10.06.2021 р. у справі № 234/7159/20.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_4 05.11.2019 р. підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

В даній Анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

В Анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримала відповідний електронний ключ та електронний підпис.

Згідно із пунктом 3 Анкети-заяви відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Крім того, в пункті 6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису».

Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (пункт 11 Анкети-заяви).

Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 14.08.2017 р. № 78 (діяло на час виникнення спірних відносин та втратило чинність 31.12.2023 р.), використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

З огляду на викладене, договір та витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Зазначене узгоджується і з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.03.2020 р. у справі № 404/502/18.

Водночас, посилання відповідача на недоведеність позивачем обставини укладення спірного договору та отримання коштів за ним спростовуються волевиявленням останньої на вчинення таких дій, адже без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Банку за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Отже, судом встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису, а відтак він вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до статей 205, 207 ЦК України.

Аналіз змісту умов договору засвідчує, що останній містить усі істотні умови для відповідного виду договору, з яких сторони досягли згоди.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 ЦК України.

Звертаючись до суду з цим позовом, Банк подав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, витяг з Тарифів банку, Умови та правила обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку відповідача тощо.

Враховуючи, що послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд вважає, що відповідач була ознайомлена саме з правилами, які діяли на час підписання Анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України вона добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, в постанові від 16.12.2020 р. у справі № 561/77/19, в якій, ухвалюючи рішення про стягнення боргу за кредитним договором, зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 р. у справі № 234/7159/20.

Як зазначено у позовній заяві, внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов договору в частині належного повернення отриманих кредитних коштів, станом на 12.03.2023 у неї прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положень підпункту 4.16 пункту 4 Розділу II Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

12.03.2023 р. Банк направив клієнту повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте, відповідач не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, а відтак відповідно до підпунктів 4.18, 4.19 пункту 4 Розділу II Умов кредит став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50,00 грн.; від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100,00 грн.; від 91 до 120 (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100,00 грн. + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; від 121 (210) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів штраф 100,00 грн. та пеня 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення. При цьому діє ставка 0,00001% річних.

Таким чином, відповідно до матеріалів справи, станом на 07.01.2024 р. за відповідачем рахується заборгованість в сумі 30 927,38 грн. (заборгованість за «тілом» кредиту 3 927,38 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 0,00 грн.), що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком. (Т. 1 а. с. 14-18).

Водночас, як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , протягом всього часу після відкриття рахунку остання досить активно ним користувалась, здійснюючи різні транзакції та використовуючи кредитний ліміт.

При цьому, відповідачем не надано жодних доказів на спростування викладених Банком доводів по суті заявлених у цій справі вимог, неотримання та невикористання кредитних коштів, відсутності заборгованості або іншого її розміру тощо.

Разом з тим, суд, дослідивши розрахунок заборгованості відповідача у сукупності з іншими доказами, дійшов висновку, що він є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору.

У постанові від 02.07.2020 р. у справі № 753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості, який узгоджується зі змістом договору, є належним доказом.

Окрім того, суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14.11.2018 р. у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), згідно з якими у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Що ж до посилань відповідача на те, що надана позивачем виписка з її особового рахунку частково складена російською мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства до первинних документів, то суд їх до уваги не приймає, оскільки такий недолік форми цієї виписки, яка, до того ж, формується за допомогою програмного забезпечення, не може нівелювати обставину отримання ОСОБА_1 кредитних коштів як таких, що також підтверджується й відповідним доданим до позовної заяви розрахунком.

З приводу ж тверджень ОСОБА_1 про те, що виписка по рахунку містить розбіжності у датах та сумах використаних коштів і залишку на рахунку, слід вказати, що вона була ретельно досліджена судом, який констатує її узгодженість із розрахунком боргу. Разом з тим суд зауважує, що її сторінки Банком були роздруковані та подані для долучення до матеріалів справи не у хронологічній послідовності, що, однак, не спростовує її правильності.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості і виписка з рахунку свідчать про її користування кредитними коштами та непогашення заборгованості, беручи до уваги, що відповідачем не наданого жодного доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь Банку слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг від 05.11.2019 р. в розмірі 30 927,38 грн.

В частинах 1 3, 5 статті 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем згідно платіжної інструкції № CF 71374 від 28.03.2024 р. сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., який, з огляду на прийняте судом рішення про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 205, 207, 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 633, 634, 627, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 12, 76 - 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 352 - 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 05.11.2019 в розмірі 30 927,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подолання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2024.

Позивач: Акціонерного товариства «Універсал Банк», , 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКППО НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка