Справа № 346/605/22
Провадження № 2/346/78/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

08 лютого 2022 року представник позивачів адвокат Бежук С.М. звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_9 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із квартири за адресою АДРЕСА_1 та житлового будинку незакінченого будівництвом та земельної ділянки на якій він розташований, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . Спадкова справа за померлою заведена у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В.. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги, позивачі дізналися, що їх мати за життя склала заповіт на вищевказані квартиру та житловий будинок незакінчений будівництвом та земельну ділянку на якій він розташований, посвідчений ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу 09 вересня 2021 року. На адвокатський запит від 07.10.2021 вих. № 21/102 про надання копії заповіту приватним нотаріусом Галян Г.М. було надано відмову. Згідно даного заповіту спадкоємцями є відповідачі: ОСОБА_7 , яка є рідною племінницею їхньої матері та син ОСОБА_7 - ОСОБА_8 . Позивачі не погоджуються з умовами заповіту і вважають, що він повинен бути визнаний судом недійсним, виходячи з наступного. Заповіт був складений 09.09.2021 року. Саме в цей день, на той час важко онкохвора, мати позивачів була виписана із хірургічного відділення Коломийської центральної районної лікарні з діагнозом: «Метастатичний с-г печінки с TxNxM1ct.IV гр.ІІ. Механічна жовтяниця. Кіста лівого яєчника. ЖКХ». Згідно вищевказаного виписного епікрізу під час перебування на лікуванні в Коломийській центральній районній лікарні мати позивачів приймала різні медичні препарати, в тому числі: « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 ». Згідно інтернет-ресурсу, зазначеному на сайті https://likicontrol.com.ua/інструкція [21730] препарат « Метрогіл » може викликати такі побічні реакції з боку центральної нервової системи як запаморочення, головний біль, судоми, а також психічні розлади, у тому числі сплутаність свідомості, галюцинації. Згідно інтернет-ресурсу, зазначеному на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 /Інструкція [20709] препарат « Дротеварин » може викликати такі побічні реакції з боку нервової системи: головний біль, запаморочення, безсоння. Згідно інтернет-ресурсу, зазначеному на сайті https://likicontrol.com.ua/інструкція [23543] препарат « Рибоксин » може викликати такі побічні реакцїї з боку серцево- судинної системи: тахікардія, артеріальна гіпотензія, що може супроводжуватись головним болем, задишкою, запамороченням, нудотою, блюванням, пітливістю. Позивачі вважають, що викладені обставини, показують, що їх мати - спадкодавець ОСОБА_9 на момент складання заповіту через хворобу та вживання вищевказаних медичних препаратів перебувала у надзвичайно важкому фізичному, психічному та емоційному стані, через який не усвідомлювала значення та наслідки своїх дій. Цей факт підтверджує також та обставина, що за життя мати позивачів постійно казала своїм друзям та знайомим, що хоче заповісти все своє майно дітям та внукам. Тому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 , посвідчений ОСОБА_10 . приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу 09 вересня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 1096. Тому просять суд визнати заповіт від 09.09.2021 року недійсним.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та вказав, що відсутні будь-які докази того, що на момент вчинення заповіту померла не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Просив у задоволенні позову відмовити.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_9 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 24).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстру № 66630616 від : 28.09.2021, тип реєстрації:реєстрація спадкової справи, спадкова справа: 68383847, номер у Спадковому реєстрі: 78/2021, місце заведення: Iвано-Франківська обл., Коломийський районний, Приватний нотаріус Григорець М.В., спадкодавець: ОСОБА_9 (а.с. 25).

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти № 5782 стацiонарного хворого: 1. Прiзвище, iм`я, по-батькові хворого: ОСОБА_9 , 2. Дата народження : ІНФОРМАЦІЯ_4 , 5. Дата в стаціонарi: надходження 02.09.21р., виписки 09.09.21р. 6. Дiагноз: Метастатичний с-г печiнки с ТхNхМ1 ст. IУ кл. гр. II. Механiчна жовтяниця. Киста лiвого яйника. ЖКХ.(а.с.26).

Відповідно до Iнформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру (Іпотек, Єдиного реєстру забором відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , номер : 279260125, Тип майна: квартира, Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , Відомості про право власності : дата прийняття рiшення про державну реєстрацію: 24.02.2004, ПIБ: ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , форма власності: приватна, частка власності: 1/1 (а.с. 27-29).

Відповідно до копії листа відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради № 6104/02.4-35 від 13.10.2021 року на Ваше звернення від 12.10.2021р. повідомляємо, що відділом архітектури та містобудування міської ради будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_3 не видавався. (а.с. 30).

Відповідно до копії Заяви про прийняття спадщини № 173 від 28.09.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_1 , - ОСОБА_9 , 1946 року народження, на день її смерті залишилося спадкове майно, вказаною заявою, вона приймає спадщину після смерті своєї матері. Крім неї спадкоємцями є: син померлої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та донька померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Пережилого чоловіка у спадкодавці немає (а.с. 154).

Відповідно до копії Довідки № 829 від 28.09.2021 року, виданої Печеніжинською селищною радою, про те, що згідно з записом у господарській книзі № 6 виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради особовий рахунок № НОМЕР_3 померла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована у житловому будинку у АДРЕСА_4 , 2004 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті ОСОБА_9 , у житловому будинку по АДРЕСА_5 були зареєстровані наступні особи: син ОСОБА_15 , 1977 року народження; онука ОСОБА_16 , 1997 року народження; онук ОСОБА_17 , 2000 року народження; колишній чоловік ОСОБА_18 1940 року народження. Заповіт від імені ОСОБА_9 не посвідчувався у виконкомі Печеніжинської селищної ради (а.с. 169).

Відповідно до копії Інформаційної Довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 66630553 від 28.09.2021 року, відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 160).

Відповідно до копії Інформаційної Довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66630564 від 28.09.2024 року, ОСОБА_9 було складено заповіти (а.с. 161-163).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 66630616 від 28.09.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Григорець М.В., зареєстровано спадкову справу № 68383847, після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 164).

Відповідно до копії Заяви про прийняття спадщини № 174 від 29.09.2021 року, ОСОБА_14 , прийняв всю спадщину після смерті його матері ОСОБА_9 (а.с. 165).

Відповідно до копії Заяви про прийняття спадщини № 175 від 29.09.2021 року, ОСОБА_8 прийняв спадщину, згідно заповіту № 1096 від 09.09.2021 року, після смерті ОСОБА_9 (а.с. 169).

Відповідно до копії Заяви про прийняття спадщини № 176 від 29.09.2021 року, ОСОБА_7 , прийняла спадщину, згідно заповіту № 1096 від 09.09.2021 року, після смерті ОСОБА_9 (а.с. 170).

Відповідно до копії Заповіту № 1096 від 09.09.2021 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: квартиру АДРЕСА_6 , заповідає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; житловий будинок незакінчений будівництвом та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходяться по АДРЕСА_2 , заповідає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 171).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 66354198 від 09.09.2021 року, приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу зареєстровано заповіт № 68275843 від імені ОСОБА_9 (а.с. 172).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статтей 202,203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем.

Форма заповіту передбачає обов`язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України(частина третя статті 1247 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1257 ЦК України, Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Відповідно до частини другої статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, визначенні у статті 225 ЦК України. Частинами першою, другою цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, визначенні у статті 225 ЦК України. Частинами першою, другою цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Норми статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, які підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент укладення оспорюваного правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 522/25597/13-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 311/3823/15.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що висновок судово-психіатричної експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була особа в конкретний момент вчинення правочину здатною розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Висновок експертизи має бути категоричним та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12 та від 17 вересня 2014 року у справі № 6-131цс14.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивачами не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що на момент вчинення заповіту померла не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

При цьому суд сприяв сторонам у здійсненні їхніх прав шляхом винесення ухвал про призначення судово-психіатричних експертиз та ухвал про витребування доказів.

Посилання позивачів на приймання їх мамою певних ліків не може бути доказом абсолютної неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 16, 203, 215, 1217-1223, 1233-1235, 1247, 1257 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48,76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_7 .

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса, АДРЕСА_8 .

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_10 .

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2024 року.

Суддя: Васильковський В. В.