Справа № 214/7671/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

26 вересня 2024 року суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

встановив:

заявник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за період із січня 2022 року по квітень 2022 року з оплати за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 3 567 гривень 56 коп. та у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Так, на виконання вимог частини п`ятої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, за відомостями якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знята з реєстрації 06.08.2024 по АДРЕСА_1 . Відомості про нове зареєстроване місце проживання боржника, Єдиний державний демографічний реєстр не містить, суд установити зареєстроване місцезнаходження боржника не має можливості.

Згідно частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно частин першої та другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд також роз`яснює, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 165 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко