Справа № 344/9348/24
Провадження № 2/344/2631/24
У Х В А Л А

24 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя .

23.05.2024 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив pастосувати у межах справи №344/9348/24 заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо реалізації транспортного засобу марки Mazda CX-9 2011 державний номер НОМЕР_1 та щодо транспортного засобу BMW 428IX 2014 державний номер НОМЕР_2 . В обгрунтування заяви зазначив, що 22.03.2024 року ОСОБА_2 здійснила відчуження Т3 Mazda CX-9 JMZTB89A800300797 державний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 . Операція здійснена в ТСЦ МВС №2645 в порушення вимог статті 65 СК України та відчужено під час шлюбу, без відома та згоди позивача ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що угода купівлі-продажу є значним правочином та потребує погодження із подружжям (позивачем). Також, в шлюбі було придбано з-за кордону автомобіль BMW 428IX 2014 VIN WBA4A7C52FD414491 державний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 . Станом на даний час, як стало відомо позивачу, відповідач, ОСОБА_2 , здійснює реалізацію автомобіля марки Mazda CX-9 JMZTB89A800300797 державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки BMW 428IX 2014 VIN НОМЕР_4 державний номер НОМЕР_2 , без його, згоди, та розмістила оголошення на сайті «Авторіа».

Згідно з ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 3,4 ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Згідно роз`яснень даних в п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені узв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та з огляду на те, що між сторонами по справі виник спір про поділ майна подружжя, суд доходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на транспортний засіб BMW 428IX 2014 державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , оскільки невжиття саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Що стосується накладення арешту на автомобіль марки Mazda CX-9 2011 державний номер НОМЕР_1 , то заявником не надано належних доказів належності автомобілю відповідачу.

Суду не надано ні правовстановлюючих документів на автомобіль, ні довідки з Територіального сервісного центру МВС на підтвердження факту належності спірного автомобілю ОСОБА_2 , а не іншій особі.

Більш того, як слідує зі змісту позову, ОСОБА_2 здійснила відчуження Т3 Mazda CX-9 державний номер НОМЕР_3 .

Суд позбавлений можливості задоволити заяву про накладення арешту на автомобіль Т3 Mazda CX-9 державний номер НОМЕР_3 , без надання суду доказів на підтвердження належності вказаного автомобіля відповідачу ОСОБА_2 , оскільки вказане може призвести до порушення прав інших осіб, зокрема дійсних власників вказаного майна, якщо вони є відмінними від ОСОБА_2 .

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року в справі № 755/5333/20, провадження № 6117180св20, вказав, що звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову, а також спроможну вірогідність саме таких обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Відсутність інформації щодо частини майна, на яке заявник просить накласти арешт, суперечить змісту п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а відтак є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про накладення арешту на автомобіль марки Mazda CX-9 2011 державний номер НОМЕР_1 , оскільки задоволення заяви може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача.

Суд звертає увагу, що застосування такого заходу забезпечення позову не обмежує власника майна у праві володіти і користуватися ним.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно із ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 258-261 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження на автомобіль марки BMW 428IX 2014 VIN WBA4A7C52FD414491 державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , до набрання рішенням у справі законної сили.

Копію ухвали направити для виконання Івано-Франківському відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення до виконання до 24.05.2027 року.

Суддя Пастернак І.А.