Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3121/23
Провадження № 2/723/30/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бундюр Б.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_3 про визнання зловживання процесуальними правами,

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення, встановлення права власності та присудження грошової компенсації.

27.09.2024 р. через систему «Електронний суд» позивач подав клопотання про визнання зловживання процесуальними правами. Посилається на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 08.10.2013 р. у справі №2-1270/12 визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на за кожним будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських споруд, готовністю 50 відсотків, який розташований по АДРЕСА_1 . Під час розгляду справи №2-1270/12 за клопотанням ОСОБА_1 була призначена судова будівельно-технічна експертиза, висновком якої визначено вартість будівельних матеріалів та робіт під час будівництва домоволодіння у розмірі 1125000 грн.

Зазначає, що під час розгляду справи №723/3121/23 у березні 2024 року стороною відповідача було подано повторне клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, в задоволенні якого ухвалою суду від 11.06.2024 р. відмовлено. Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач її оскаржила, про те ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 23.08.2024 р. відмовлено в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що сторона відповідача заявляла про призначення експертизи у справі №2-1270/12, у березні 2024 року у справі №723/3121/23 подала повторну заяву про призначення судової будівельно-технічної експертизи за тим же предметом позову та оскаржила ухвалу, якою було відмолено в призначенні експертизи, то, на думку позивача, дані факти свідчать про зловживання відповідачем та її представником процесуальними правами.

Просить визнати сторону відповідача такою, що систематитчно зловживала процесуальними правами з метою перешкоджання судочинству та безпідставного затягування розгляду справи, подаючи клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин та подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також стягнути з учасника судового процессу у дохід держави штраф за систематичне зловживання процесуальними правами у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання поставлене на розгляд в судовому засіданні 11.12.2024 року, яке було призначене новим складом суду після задоволення відводу головуючого судді Бужори В.Т.

В судове засідання позивач не з`явився, направивши до суду клопотання про його проведення за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечили наявність підстав для визнання зловживання процесуальними правами, на які посилається позивач, і просили відмовити в задоволенні клопотання.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно ч.1 ст.144 ЦПК України до заходів процесуального примусу віднесені: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Дослідивши доводи клопотання позивача, заслухавши заперечення відповідача та представника відповідача, суд знаходить розглядуване клопотання безпідставним.

Посилання позивача на звернення ОСОБА_1 з клопотаннями про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справах №2-1270/12 та №723/3121/23, і яке у справі №723/3121/23 вважає повторним, є суб`єктивною думкою позивача, без правового підґрунтя.

Згідно положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви, клопотання, а також зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація прав учасника, сторони цивільної справи, до яких належить подача доказів чи клопотання про їх отримання, здійснюється в межах кожної справи окремо. Дії, вчинювані однією і тією ж фізичною чи юридичною особою в одній справі, не мають значення в будь-якій іншій справі, де ця ж особа є стороною.

Таким чином, твердження позивача про повторність клопотання відповідача про призначення експертизи у даній справі є хибним, тому вимоги про визнання сторони відповідача такою, що зловживає процесуальними правами та стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 44, 143 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_3 про визнання зловживання процесуальними правами відповідачем ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_2 відмовити.

Суддя