Провадження №2-о/760/376/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Ткачук О.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Головного управління ДПС у м. Києві про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

В С Т А Н О В И В :

Представник Головного управління ДПС у м. Києві - Поліщук М.О. звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд зобов`язати АБ «Укргазбанк» розкрити банківську таємницю по рахунках:

- НОМЕР_1 , код валюти 980 - українська гривня, який належить платнику податків ОСОБА_2 , - за період з 17 жовтня 2018 року по 23 серпня 2019 року у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування тощо;

- 9978, код валюти 980 - українська гривня, який належить платнику податків ОСОБА_2 , за період з 03 липня 2018 року по 23 жовтня 2018 року у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування тощо;

- 9978, код валюти 980 - українська гривня, який належить платнику податків ОСОБА_2 , за період з 03 липня 2018 року по 20 грудня 2018 року у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування тощо

В обґрунтування даної заяви покликається на те, що з метою виконання функцій, передбачених Податковим Кодексом України, зокрема щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС виникла необхідність в отриманні інформації щодо обсягу та обігу коштів на банківських рахунках, відкритих фізичною особою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в установі банку з наданням банківських виписок по відкритому банківському рахунку АБ «УКРГАЗБАНК» у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування тощо.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених пунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску. А також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

У свою чергу повноваження і функції контролюючих органів визначаються Податковим кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України (пункт 41.5 статті 41 Податкового кодексу).

Статтею 20 Податкового кодексу України передбачено право центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів як контролюючих органів аналізувати фінансовий стан платника податків, що має податковий борг, та стан забезпечення такого боргу податковою заставою (пп. 20.1.1-1 п. 20.1), отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали (пп. 20.1.3 п. 20.1); отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ

Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (пп. 20.1.5 п. 20.1).

Підпункт 20.1.45. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу кореспондує право контролюючого органу право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Разом з тим, пунктом 61.1. статті 61 Податкового кодексу визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведенн розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. (Пункт 71.1. статті 71 Податкового кодексу)

Пунктом 74.3 ст. 74 Кодексу визначено, зокрема, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Пунктом 4 частини 1 статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено обов`язок банків розкривати інформацію щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику на його письмову вимогу, але виключно у двох випадках:

1) щодо наявності банківських рахунків, та

2) у випадках та в обсязі, визначених Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA) та іншими міжнародними договорами, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладеними на їх підставі міжвідомчими договорами.

Таким чином, попри наведену змістовну ідентичність та законодавчо визначену можливість трансформації статусу інформації щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, у статус податкової інформації, з огляду на очевидну неузгодженість вимог пп. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу та п. 4 ч. 1 ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", неврегулювання у пункті 4 частини 1 статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" обов`язку банків з розкриття на письмову вимогу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику інформації щодо операцій за рахунками конкретної юридичної особи, фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності або фізичної особи за певний проміжок часу із зазначенням контрагентів та

призначень платежів обмежує оперативність та дієвість реалізації вказаним контролюючим органом функцій, визначених Податковим кодексом України.

Так, отримання вказаної інформації винятково дає змогу своєчасно виявляти суб`єктів та об`єктів оподаткування, своєчасне, достовірне і повне нарахування і сплати податків, перешкоджає неналежному та несвоєчасному забезпеченню визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, можливість застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; (пп. 191.1.34, п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу), своєчасне вжиття заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму (пп. 191.1.35 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу).

На підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.7 п.78.1, ст.78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 -VI (зі змінами), п. 2 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов`язкове державне страхування» від 08 липня 2010 № 2464- VI (зі змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) за періоди з 01.01.2017 по 18.12.2018.

Згідно ІКС «Податковий блок» встановлено, що платник податків ОСОБА_2 мав розрахункові рахунки, які відкриті в АБ «УКРГАЗБАНК», а саме:

- НОМЕР_1 , код валюти 980 - українська гривня, за період з 17.10.2018 по 23.08.2019;

- 9978, код валюти 980 - українська гривня, за період з 03.07.2018 по 23.10.2018;

- 9978, код валюти 980 - українська гривня, за період з 03.07.2018 по 20.12.2018, по яких не забезпечено надання до перевірки руху коштів, пов`язаних з предметом перевірки.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п.п. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України надіслано запит до АБ «УКРГАЗБАНК» № 2374/1/26-15-24-02-07-08 від 16.02.2024 з проханням надати інформацію про обсяги та обіг коштів в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування по вищезазначеним рахункам.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Разом з тим інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. (пункт 73.4 статі 73 Податкового кодексу).

Однак АБ «УКРГАЗБАНК» у листі від 23.02.2024 за № 148/5851/2024 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.

З метою недопущення втрат бюджету в умовах дії воєнного стану та для забезпечення дієвого контролю за діяльністю платників податків, декларування ними фактично отриманих доходів, сплати належних податків необхідним є розкриття банківської таємниці щодо руху коштів на рахунках платника податків ОСОБА_2 , у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування тощо.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою від 08 травня 2024 року у справі відкрито окреме провадження та призначено до розгляду у закритому судовому засіданні.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності заінтересованої особи.

Заслухавши представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам.

Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Частиною 1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк, є банківською таємницею.

Порядок та підстави розкриття банківської таємниці врегульовано ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст.191 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 цього кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

1) здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

2) контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Поняття контролюючих органів та їх функцій визначено в п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків; 4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту; 7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу; 8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу; 9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.73.4 ст.73 Податкового кодексу України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду.

Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст.62 Закону «Про банки і банківську діяльність».

Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

За змістом ч.1 ст.62 Закону підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є:

1) письмовий запит або дозвіл власника інформації;

2) письмова вимога або рішення суду;

3) письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

Тобто, за змістом даної норми закону, на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч.4 ст.62 Закону «Про банки і банківську діяльність» не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, з дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Такий висновок узгоджується з п.3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267.

Отже, на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01.08.2024 у справі № 758/11379/23 (провадження № 61-5233св24), від 30.11.2022 у справі № 757/58253/21-ц (провадження № 61-7757св22) та ін.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до п.п. 20.1.4, 20.1.5 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках.

У ст.75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Судом із акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 18 грудня 2018 року №11254/Ж5/26-15-24-02-07/ від 13 лютого 2024 року встановлено, що на підставі наказу від 28 грудня 2023 року № 6521-п, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, головним державним інспектором відділу перевірок само зайнятих осіб Смірновою І.В. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності платника податків ОСОБА_2 з питань дотримання платником податків вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року по 18 грудня 2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 26 березня 2013 року по 18 грудня 2018 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Відповідно до п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з ст.79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Разом з тим, до матеріалів заяви заявником не надано копії наказу про призначення позапланової невиїзної перевірки, що позбавляє суд можливості встановити, що рішення про проведення такого виду перевірки в порядку, визначеному законом, приймалось уповноваженим органом.

До того ж, заявником не доведено наявність підстав підстав для звернення до платника податків із запитом про надання інформації, визначених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 263-265, 273, 293-294, 347-350, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- заявник - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ;

- заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- заінтересована особа - ПАТ АБ ««Укргазбанк», місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, .

Суддя Солом`янського

районного суду м. Києва Н.М. Аксьонова