Справа № 591/2514/24
Провадження № 2/591/427/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Кирионенко В.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Толмачової Валентини Миколаївни до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Толмачової В.М. звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5 є рідною матір`ю позивачки. Відповідачка по справі ОСОБА_6 є рідною донькою позивачки по справі. Третя особа по справі - ОСОБА_7 є рідною дочкою ОСОБА_5 та рідною сестрою позивачки по справі.

18 серпня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності членів сім`ї, а саме: ОСОБА_5 та доньку позивачки ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , на час смерті вона була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . З 2008року ОСОБА_5 фактично мешкала за адресою позивачки по справі, а саме АДРЕСА_3 , та померла у позивачки вдома, а саме в с. Марківка, про що зазначено в свідоцтві про її смерть в графі «місце смерті».

Позивачка по справі вимушена була забрати мати до себе додому в 2008 році, оскільки та була вже похилого віку (82 роки), у неї, на той час, загострилися хронічні хвороби легенів та сильно почали боліти суглоби після перелому шийки стегна. Мати займала окрему кімнату у будинку АДРЕСА_3 . Позивачка по справі здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_5 , викликала лікарів додому, покупала ліки, готовила їжу, прибирала тощо.

З 2012 року ОСОБА_5 взагалі перестала пересуватися самостійно та знаходилася вже тільки на ліжку, тобто вона не мала змоги здійснювати самообслуговування. Таке її становище потребувало посиленого догляду, оскільки треба було і погодувати, і переодягти, і перевернути, і помити і цей догляд здійснювала позивачка, яка проживала з матір`ю разом. Після смерті ОСОБА_5 позивачка здійснила її поховання на кладовищі с. Марківка, Сумського району, Сумської області.

В лютому 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нанка Т.І. для оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , але 29 лютого 2024 року отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У вищезазначеній постанові вказано, що «Враховуючи, що Ви не були зареєстровані разом з померлою на день її смерті за однією адресою, для прийняття спадщини Ви мали в строк до 24 червня 2014 року подати заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була б заведена спадкова справа. У зв`язку з закінченням встановленого законодавством терміну для прийняття спадщини, ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття Вами спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем чи рішення суду про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Ви вважаєтесь таким, що не прийняли спадщину, в зв`язку з чим мною не може бути видане свідоцтво про право на спадщину...».

Оскільки позивачка не була офіційно зареєстрована за адресою реєстрації спадкодавця - ОСОБА_5 на час її смерті, а фактичне постійне проживання зі спадкодавцем повинно бути встановлено судом, позивачка вимушена звернутися з даним позовом про встановлення факту, який має юридичне значення і який надасть їй можливість оформити належним чином спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 , позивачці необхідно встановити в судовому порядку факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто станом на 24 грудня 2013 року.

Спір в майновому праві виник у зв`язку з тим, що в Свідоцтві про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 зазначено, що вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю всіх членів сім`ї, а саме ОСОБА_9 , на даний час позивачки по справі - ОСОБА_1 , її матері ОСОБА_5 та її доньки ОСОБА_8 .

Тобто, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 частки в квартирі не визначені, а тому немає можливості успадкувати цю частку, оскільки, в добровільному порядку, шляхом укладання нотаріального договору, частки визначити вже не можливо, тому що згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Посилаючись на вказане, позивачка просить визначити, що частки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить по 1/3 частини кожному; встановити факт постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2024 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11 червня 2024 року о 09 год. 00 хв.

11 червня 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 липня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю відомостей про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 18 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 14 год. 00 хв. 23 жовтня 2024 року з викликом сторін у справі.

У зв`язку з необхідністю забезпечення явки свідків, розгляд справи 23 жовтня 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено до 11 листопада 2024 року 15 год. 00 хв.

В зазначеному судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду судом повідомлялися належним чином, надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказано: батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

22 червня 1995 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище після укладення шлюбу на « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7-зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

З копії свідоцтва про право власності на житло від 18 серпня 1993 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 06 серпня 1993 року № 379 (а.с. 9).

Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нанка Т.І. від 29 лютого 2024 року у зв`язку з письмовим зверненням ОСОБА_1 від 29 лютого 2024 року з проханням оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачка не була зареєстрована разом з померлою на день її смерті за однією адресою, для прийняття спадщини вона мала в строк до 24 червня 2014 року подати заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була б заведена спадкова справа. У зв`язку з закінченням встановленого законодавством терміну для прийняття спадщини, ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем чи рішення суду про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, зазначено, що ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, в зв`язку з чим відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.10).

З копії довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 14 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 03 січня 1996 року по 12 березня 2014 року (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.11-зворот).

З довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 04 березня 2024 року вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 138078, отриманої станом на 29 грудня 2012 р. від КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, яка зберігається у Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18 серпня 1993 року, що видане виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів (а.с. 12).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомого майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 березня 2024 року, інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_2 відсутня (а.с.13).

Згідно повідомлення Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 12 березня 2024 року № 303 вбачається, що відповідно до Погосподарської книги №1, на 2011-2015 роки, села Марківка, виданої Марківською селищною радою Білопільського району Сумської області, у обліковій картці погосподарського обліку на 2011- 2015 роки № 0058-01, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - голова домогосподарства, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловік, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована не була. Відомостей про місце фактичного проживання без реєстрації ОСОБА_5 за вказаною адресою погосподарська книга не містить.

Відомості про те, хто здійснював догляд за ОСОБА_5 в період з 2008 року до дня її смерті у Миколаївської селищної ради відсутні.

За відомостями Журнала №4 регистрации умерших по Марковскому с/совету, начато 1982 г. (мовою оригіналу), сторінка 176, запис №18, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та похована в селі Марківка (а.с. 41).

На запит адвоката Толмачової В.М. амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Марківка надано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_5 зверталася 03 квітня 2010 року та 17 вересня 2012 року за медичною допомогою.

03 квітня 2010 року та 17 вересня 2012 року були відвідування пацієнта за місцем проживання за адресою АДРЕСА_3 . На той час ОСОБА_5 проживала зі своєю донькою ОСОБА_1 03 квітня 2010 року встановлено діагноз: гострий бронхіт, призначено лікування препаратами: цефтриаксон, еуфілін, амброксол, лоратадин, лінекс.

17 вересня 2012 року встанволено діагноз: гострий гастрит призначено лікування препаратами: но-шпа. фамотидин, альмагель, фуразолідон.

Догляд за ОСОБА_5 здійснювала донька ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Смерть засвідчена сімейним лікарем амбулаторії ОСОБА_15 , 25 грудня 2013 року виписано свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 , посмертний діагноз: старість (а.с. 42).

Позивачка ОСОБА_1 допитана судом в якості свідка, надала пояснення про те, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 вона з мамою та дочкою ОСОБА_16 проживали з 1970 року. Потім вона виписалася з тієї квартири і вони переїхали в с. Марківка Білопільського району Сумської області, спочатку в с. Надточієво у 1998 році. Вона переїхала разом з сім`єю: чоловік, син та дочка, а мати залишилася жити в тій квартирі. Квартира приватизована на трьох: позивачку, маму і дочку ОСОБА_8 . Мати приїжджала до неї, влітку у неї бувала. Колись вона зламала ногу, в якому році не пам`ятає. Вона пів року її доглядала у с. Марківка. Потім жила в м. Суми. Коли матері стало погано зі здоров`ям, десь у 2010 році, її треба було доглядати. У матері почалося зниження інтелекту, і вони її забрали в с. Марківку, де вона і жила до смерті. До цього вона пересувалася, а за рік до смерті вона сказала, що ходити не буде.

В селі мати займала окрему кімнату, в якій були меблі. Мати отримувала пенсію, у них був спільний бюджет: у чоловіка заробітна плата, вона за молоко кошти отримувала, мати пенсію давала. Купляли ліки, продукти харчування. Матері купляли одяг, постільну білизну, взуття.

Вони її зранку мили, саджали, що в неї не накопичувалась рідина в легенях. Позивачка її годувала. Померла мати в ОСОБА_17 , похована теж там. Коли мати ходила, вона спілкувалася із сусідами. В основному у дворі вона сиділа. До своєї смерті більше двох років жила постійно з ними в селі.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що з дитинства, з 1983 року проживала в с. Марківка. Позивачка з чоловіком купили поруч з ними будинок та років двадцять тут проживають. Її донька і син ходили до школи, на той момент ОСОБА_19 - мати позивачки проживала в м. Суми і часто приїздила в гості. Через деякий час вони купили будиночок для ОСОБА_20 , але та так і не жила в тому будиночку, а стала проживати з позивачкою.

ОСОБА_19 пошкодила ногу і років два до смерті, десь з 2009 році жила у позивачки. У неї травма була, вона довго лежала, а потім стала підніматися. До моменту смерті вона проживала з позивачкою.

Пояснила, що вона була вхожа у будинок позивачки, майже щодня вони пересікалися. Позивачка здійснювала нагляд за матір`ю за місцем свого проживання в селі ОСОБА_17 , де вона померла і там була ж і похована. ОСОБА_19 була доглянута, чисто одягнена, нагодована. Донька ОСОБА_21 теж приїжджала до матері. ОСОБА_19 отримувала пенсію, але як витрачала їй не відомо. Позивачка тримала господарство і утримувала худобу. Вони харчувалися разом.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що вона є мешканкою села Марківка, з позивачкою є сусідами. У селі Марківка вона проживає з 1948 року. ОСОБА_5 знала з тих часів, коли з`явилася позивачка, років дванадцять тому, а можливо більше точно не пам`ятає. ОСОБА_19 проживала у дочки, скарг на неї від ОСОБА_20 не чула. Вона допомагала по господарству позивачці. Був час, коли вона жила окремо, тобто в окремому будинку в селі недалечко. Недовго там прожила, може місяць, може більше. Свідок не бачила, щоб щось погане було у відносинах. Позивачка забрала матір з міста, і вона стала жити з позивачкою, де та її доглядала. Свідок бувала у них у будинку, ОСОБА_19 не мала скарг на позивачку, була доглянутою, мала окрему кімнату, в хаті прибрано було. Останній час перед смертю мати позивачки була лежачою, не менше місця це було. Позивачка її доглядала, їсти давала.

Оскільки судом достовірно встановлено, що мати заявниці останнім часом постійно проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , суд вважає, за необхідне встановити факт проживання позивачки з матір`ю на час смерті останньої.

Що стосується позовної вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Позивачка обґрунтовує позовні вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на нерухоме майно позбавляє можливості успадкувати частку квартири після смерті матері позивачки.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18).

З огляду на вказане, вимоги позивачки про визначення частки померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру не відповідають визначеному ст. 16 ЦК України способу захисту та є неефективним.

Позивачка не позбавлена права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання за нею права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцю частку у праві спільної власності на нерухоме майно.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, а саме в частині вимог про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, пропорційно до задоволених позовних вимог, та з урахуванням визнання позову відповідачкою, з неї на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., з поверненням на користь позивачки 50% судового збору щодо цієї вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81,141, 142, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Толмачової Валентини Миколаївни до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн.60 коп.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору за вимоги про встановлення факту постійного проживання, сплаченого 11 березня 2024 року, згідно квитанції № в сумі 2422 грн. 40 коп., тобто в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП суду не відомий.

Повне судове рішення виготовлене 14 листопада 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко