Справа №443/2095/24
Провадження №2/443/881/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

28 листопада 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності на квартиру від 30.10.2024, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якій просить про визнання незаконним на 30.10.2002 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 інвентиризації міжміського бюро технічної інвентиризації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 незаконно проникла у квартиру основного користувача ОСОБА_1 та заволоділа ордером на ОСОБА_1 та будинковою книжкою. Також позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_4 на Винника, тому без будинкової книги та ордера на квартиру він не може проживати в даній квартирі. Також в обгрунтуванні позовних вимог позивач покликається на рішення Жидачівського районного суду Львівської області у справі № 443/674/22 про визнання незаконним та скасування рішення Журавненської селищної Ради №86 від 30.09.2002.

25.11.2024 позивачем було подано заяву про долучення до справи додатків та 27.11.2024 подано пояснення згідно яких ОСОБА_1 заперечує обставини, які встановлені судом в справі №443/674/22.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 22.02.2024 у справі № 443/674/22,залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05.09.2024, позов ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення залишено без задоволення. Предметом позову було визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Журавненської селищної ради Жидачівського району Львівської області №86 від 30.09.2002 «Про приватизацію державного житлового фонду» в частині надання у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2

Як підставу позовних вимог у справі №443/674/22, позивач також вказував на аналогічні підстави, що і в поданій позовній заяві.

Згідно з положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 22 травня 2019 року в справі № 640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) Верховний Суд вказав, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

У постанові від 16 лютого 2022 року в справі № 612/270/21 (провадження № 61-17978св21) Верховний Суд зазначив, що відповідно до наведеної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) вказала, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

З огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, згідно з рішенням ЄСПЛ від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суд зауважує, що справа № 443/674/22 за позовом ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 30.09.2002 №86 перебувала в провадженні суду і за наслідком її розгляду 22.02.2024 ухвалено рішення, яке набрало законної сили 05.09.2024.

Аналіз зазначеного рішення дозволяє дійти висновку, що сторони, предмет та підстава у справі № 443/674/22 є тотожними сторонам, предмету та підставам у цій справі.

Покликання позивача на те, що позовна заява подається з інших підстав не відповідає викладеним у ній обставинам, оскільки такі були встановлені під час розгляду справи № 443/674/22, про що також стверджує сам позивач у позовній заяві, однак він не визнає обставини, встановлені судом, та вважає, що рішення не набрало законної сили, оскільки ним подано касаційну скаргу. Відтак приходжу до висновку,що вони були предметом дослідження суду під час розгляду згаданої справи.

За наведених обставин, суд вважає неприпустимим повторний розгляд справи з урахуванням наявності рішення суду, яке набрало законної сили, ухваленого у іншій справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності на квартиру від 30.10.2024.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України,учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.Г. Равлінко