Справа № 203/3137/24
Провадження № 2/0203/1356/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.12.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

19.06.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.10.2023 до 04.04.2024 у розмірі 22152,30 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2019 року по справі №311/3124/18, провадження №2/311/1219/2018, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 07.09.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду державним виконавцем 15.10.2017 року було відкрито виконавче провадження. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні.

З огляду на те, що відповідачем (боржником у виконавчому провадженні) не сплачуються аліменти, за період з 01.10.2023 до 04.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 22201,13 грн.

Тому позивач на підставі ч. 1 ст. 196 СК України звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У встановлений судом строк відповідач не подав до суду відзив на позов.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У чергове судове засідання, призначене на 10.12.2024 року, учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Представника позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Інші учасники справи не повідомили суд про причини неявки у судове засідання.

Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, повторно не з`явився у судові засідання, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 223, 247, 280-283 ЦПК України, розглянув справу за відсутності учасників справи в порядку заочного розгляду, без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2015 року, справа №203/6623/15-ц, провадження №2/0203/1856/2015, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 »), зареєстрований 22 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис №280, прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_5 ».

Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 29.12.2015 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2024 року, справа №203/7227/23, провадження №2/0203/460/2024, було задоволено позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ), третя особа Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса), про стягнення неустойки у зв`язку з несплатою аліментів, та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період від 1 вересня 2018 року по 30 вересня 2023 року у сумі 181150,55 гривень.

За змістом рішення судом було встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2019 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від 07.09.2018. При цьому 15 жовтня 2019 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження №60309685.

Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 12.03.2024 року.

29.04.2024 року судом був виданий виконавчий лист щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період від 1 вересня 2018 року по 30 вересня 2023 року у сумі 181150,55 гривень.

Оглядом сайту ЄДРСР судом було встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2019 року, справа №, було задоволено позов ОСОБА_1 , та стягнуто з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, стягнення вирішено почати з 07 вересня 2018 року, тобто з дня подання позову до суду, стягнуто з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Вказане рішення суду набрало законної сили станом на 13.02.2019 року.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Б.С. станом на 16.05.2024 року, сплачено боржником/стягнуто виконавцем: 0,00 грн; сукупний розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП №60309685, за період з квітня 2021 року по квітень 2024 року складає 210193,02 грн.

Відповідно до розрахунку пені за несплату аліментів за період з 01.10.2023 року по 04.04.2024 року станом на 31.07.2024 року, здійсненого представником позивача, борг відповідача зі сплати аліментів складає 22201,13 грн, а розмір пені 22152,30 грн (не більше 100% заборгованості) за розрахунком: сума заборгованості (за місяць) : 100 х 1% (ставка пені) х кількість днів прострочення (днів), з урахуванням: за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року розмір боргу зі сплати аліментів становить по 3619,75 грн кожного місяця, відповідно; квітень 2024 року 482,63 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України).

Згідно з положеннями статті 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1, 2 статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Аналіз викладених вище норм вказує, що для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною 1 статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, у зв`язку із ненаданням в повній мірі матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Крім того, відповідач не подав до суду відзив на позов та не довів суду зворотного.

Суд зазначає, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісяця, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1% (відсоток).

Такі правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №14-616цс18, постанові Верховного Суду від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19, що відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України враховуються судом.

Таким чином, розрахунок пені за відповідний місяць, в якому було прострочено сплату суми аліментів, обраховано за формулою: нарахована сума заборгованості аліментів х 1% х кількість днів прострочення сплати суми аліментів, а саме: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%, але не більше 100% заборгованості зі сплати аліментів, що становить 22201,13 грн, а саме:

- за жовтень 2023 року: 3619,75 грн х 273 х 1% (0,01) = 9881,92 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за листопад 2023 року: 3619,75 грн х 242 х 1% (0,01) = 8759,80 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за грудень 2023 року: 3619,75 грн х 212 х 1% (0,01) = 7673,87 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за січень 2024 року: 3619,75 грн х 181 х 1% (0,01) = 6551,75 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за лютий 2024 року: 3619,75 грн х 150 х 1% (0,01) = 5429,63 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за березень 2024 року: 3619,75 грн х 121 х 1% (0,01) = 4379,90 грн, але не більше 3619,75 грн;

- за квітень 2024 року: 482,63 грн х 90 х 1% (0,01) = 434,37 грн.

Загалом, з урахуванням розрахунку державного виконавця, розмір пені становить: 3619,75 грн х 6 (за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року) + 434,37 грн (за квітень 2024 року) = 21718,50 грн + 434,37 грн = 22152,87 грн.

При цьому за розрахунком, складеним представником позивача, загальний розмір пені за спірний період, який сторона позивача просить суд стягнути з відповідача, становить: 22151,30 грн.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище, суд, з урахуванням положень ст. ст. 13, 82 ЦПК України, в межах позовних вимог, з огляду на те, що відповідач жодним чином не спростував доводів сторони позивача, не подав відзив на позов, не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина протягом тривалого періоду часу, вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2023 року до 04.04.2024 року у загальному розмірі 22152,30 грн.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2, 6, 8 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі, зокрема, за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, станом на 01.01.2024 року.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.10.2023 року до 04.04.2024 року у загальному розмірі 22152,30 грн (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят дві гривні 30 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва