Провадження №2/487/3436/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального Державного управління бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального Державного управління бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.012024 по 08.07.2024 посилаючись на вимоги ст.. 117 КЗпП України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі зазначеного, пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата ВС у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 констатувала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 цього Кодексу, мають різну правову природу.

Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на які працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Отже при пред`явленні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, позивач не звільняється від сплати судового збору.

При пред`явленні прозову позивачем судовий збір не сплачено за вимогу майнового характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривень.

Згідно ст.. 175 ч. 3 п. 3 ЦПК України позовна заява повинна містити, зазначення ціни, якщо позов підлягає грошовій оцінки, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Проте, позивач в порушення вимог ст.. 175, 176 ЦПК України не зазначила ціну позову та не обґрунтувала розрахунок сум, що просить стягнути.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду вимоги майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

На підставі викладеного, позивачу слід зазначити ціну позову щодо середнього заробітку за час вимушеного прогулу та обґрунтувати розрахунок сум та сплатити судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (15140 грн.)

Судовий збір за вимоги майнового характеру сплачуються на рахунок Заводського районного суду м. Миколаєва, докази про сплату судового збору надати до суду або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору.

Крім того, позивачем подані до позовної заяви докази які не можливо прочитати (копія трудової книжки), а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, на яке посилається позивач, не завірено печаткою та підписом судді, не має відмітки про набрання рішення законної сили.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви зазначені в мотивувальній частині ухвали судді, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів.

На підстави викладеного, керуючись ст. 175, 177? 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального Державного управління бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Позивачу сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (15140 грн.) та надати оригінал квитанції Заводському районному суду м. Миколаєва.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів Миколаїв. ГУК/Заводськ.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0014480

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Заводський районний суд м. Миколаєва (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута, що не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Афоніна