Справа № 303/8454/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року, ухвалене суддею Монич В.О. в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У вересні 2023 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, станом на 18.07.2023 у неї виникла заборгованість, яка складається з: 42293,14 гривень 34282,66 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8010,48 гривень заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у сумі 2 684,00 гривень.

А тому з посиланням на умови договору та вимоги ст.ст. 509, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 617, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу, банк просив стягнути з ОСОБА_1 вказану кредитну заборгованість.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2020 у розмірі 34 282,66 гривень та 2 684,00 гривень судового збору.

У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що кредитний договір між апелянтом та позивачем було укладено у встановленому законом порядку, договір є обов`язковим для виконання. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, і у зв`язку з порушенням своїх зобов`язань по договору, відповідач повинен погасити заявлену Банком заборгованість по договору кредиту. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги надану банком заяву про умови у якій визначені всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сторони погодили базову відсоткову ставку, пеню та штрафи за неналежне виконання, а тому є всі підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача у повному обсязі.

Відзив від відповідача на апеляційну скаргу не надходив.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відсотків, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, заява не містить даних про умови кредитування.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем у справі, процента ставка була визначена на рівні 42 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD.

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції, на що обґрунтовано посилається позивач в апеляційній скарзі.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», яка є в матеріалах справи, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким відповідачу, зокрема 05 жовтня 2020 року було надано кредитну картку (дата відкриття 05.10.2020, термін дії 08/24) вид картки «Універсальна».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за простроченими відсотками, розмір якої, станом на 18.07.2023 становить суму 8 010,48 грн.

З огляду на вищевказане, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом.

Апеляційний суд вважає, що матеріалами справи встановлена наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у відповідача перед позивачем по сплаті відсотків за користування кредитом.

При цьому долучений банком розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору, узгоджується з випискою з рахунку, та зважаючи на відсутність жодних заперечень відповідача щодо його правильності, такий слід взяти до уваги.

А отже, пред`явлений АТ КБ «ПриватБанк» позов є належним чином доведеним та обґрунтованим, та підлягає задоволенню в оскарженій частині рішення суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений за подання апеляційної скарги, в розмірі 4 026,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року в частині відхилених позовних вимог скасувати та постановити в цій частині постанову суду про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, ІПН 21, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д) заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05 жовтня 2020 року в розмірі 8 010,48 грн гривень, та судові витрати у розмірі 4 026,00 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 березня 2024 року.

Головуючий суддя-доповідач:

Судді: