Справа № 713/1351/24
Провадження №2/713/313/24
РІШЕННЯ

іменем України

20.05.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук-Степан Л.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Банилівської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Банилівської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В позові вказувала, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями: Житловий будинок садибного типу літ. «А», Літня кухня літ. «Б», Сарай літ. «В, Г, Д», Вбиральня літ. «Е», Колодязь літ. «К», що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом була: ОСОБА_7 , 1950 року народження - дочка.

Однак, за життя ОСОБА_6 склала заповіт, який було посвідчено 03 березня 1997 року секретарем Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_8 та зареєстровано за № 28, відповідно до якого остання зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла синові, ОСОБА_9 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 був ОСОБА_9 - син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , який проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №02-18/1964, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 22.12.2023 року, на день смерті ОСОБА_9 разом з ним в одному будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, які є спадкоємцями першої черги за законом. Також спадкоємцями першої черги за законом є дочки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 і завів спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75784551 від 12.02.2024 року (копія додається).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строки на прийняття спадщини пропустили, спадщину не прийняли, на спадкове майно не претендують.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений Договір про поділ спадщини серії НСР №090771 зареєстрований в реєстрі за №161, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж.І. від 12.02.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_9 успадковує житловий будинок садибного типу № НОМЕР_1 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли житловий будинок в спадщину після смерті ОСОБА_9 окрім ОСОБА_1 не має.

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж. І. із заявою, на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається із житлового будинку садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Однак нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 12.02.2024 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку садибного типу № НОМЕР_1 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якої за заповітом був її син ОСОБА_9 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що представником не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавців на майно.

Просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та померлим, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як матері та сина.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на спадкове майно за законом, а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій в суді заяву представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачів.

Представник Банилівської сільської ради Вижницького району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованих суду заявах позов визнали просили розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 10.03.2006 року.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями: Житловий будинок садибного типу літ. «А», Літня кухня літ. «Б», Сарай літ. «В, Г, Д», Вбиральня літ. «Е», Колодязь літ. «К», що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, виданого КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» від 11.01.2024 року.

У виписці з по господарської книги №02-18/223, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 06.02.2024 року, власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 дійсно була померла гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно довідки №02-18/1905, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 12.12.2023 року, на день смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з нею в одному будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_9 , - син, ОСОБА_4 , - невістка та ОСОБА_1 , - внук. Спадкоємцями першої черги за законом була: ОСОБА_7 , 1950 року народження - дочка.

Однак, за життя ОСОБА_6 склала заповіт, який було посвідчено 03 березня 1997 року секретарем Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_8 та зареєстровано за №28, відповідно до якого остання зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла синові, ОСОБА_9

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 був ОСОБА_9 - син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Факт того, що ОСОБА_9 , є сином померлій підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 , від 25.09.1953 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , який проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 23.09.2019 року .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , але на яку померлий не оформив спадкових прав, що складається житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями: Житловий будинок садибного типу літ.«А-ІДЖ», Літня кухня літ.«Б», Сарай літ.«В, Г, Д», Вбиральня літ. «Е», Колодязь літ. «К», що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями виданого КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» від 11.01.2024 року.

Відповідно до довідки №02-18/1964, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 22.12.2023 року, на день смерті ОСОБА_9 разом з ним в одному будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, які є спадкоємцями першої черги за законом. Також спадкоємцями першої черги за законом є дочки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 .

Факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_9 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10 .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 і завів спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75784551 від 12.02.2024 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадщину не претендують, що підтверджується їх заявами .

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладений Договір про поділ спадщини серії НСР №090771 зареєстрований в реєстрі за №161, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж.І. від 12.02.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_9 успадковує житловий будинок садибного типу № НОМЕР_1 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж. І. із заявою, на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається із житлового будинку садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Однак нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 12.02.2024 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку садибного типу № НОМЕР_1 , з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якої за заповітом був її син ОСОБА_9 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що представником не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавців на майно.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли житловий будинок в спадщину після смерті ОСОБА_9 окрім ОСОБА_1 не має.

У свідоцтві про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 , від 25.09.1953 року була допущена помилка в написанні по-батькові ОСОБА_9 , а саме: замість « ОСОБА_11 » записано « ОСОБА_12 », тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - як матері та сина з метою встановлення прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_9 .

Згідно до довідки №02-18/563, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 05.04.2024 року ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 являлися матір`ю та сином.

Відповідно до довідки №02-18/564, виданої виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 05.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 дійсно одна і та ж особа.

Згідно ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку розглядаються справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку ї встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ,

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У п.3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Таким чином, до позивача, як спадкоємця за законом переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документа на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89,200,206, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Банилівської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,- задовольнити .

Встановити факт родинних відносин , а саме , що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 була матір`ю ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на спадкове майно за законом, а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач:

- Банилівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: вул. Гостинець,63 с. Банилів, Вижницький район, Чернівецька область.

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , АДРЕСА_4 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК