Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024 Справа №607/16396/24 Провадження №2/607/3350/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки, адвоката Балабана П. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» (далі - ТОВ ФК «АРТЕМІДА-Ф») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором позики № 9367561 від 13 вересня 2020 року в розмірі 25 143,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 вересня 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9367561 (далі - Договір), на виконання умов якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у сумі 8500,00 грн, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13 жовтня 2020 року (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір процентів акційних у день становить 0,72% (п.2, розмір процентів акційних у день), розмір процентів на прострочену Позику у день, становить 2,70% (п.2, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день).

Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована ОСОБА_1 13 вересня 2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), Заявки на укладення договору № 9367561 від 13 вересня 2020 року про прийняття пропозиції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укласти договір позики.

Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн, поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний позичальником при оформленні договору позики.

01 квітня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 016-010421 від 01 квітня 2021 року, яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» (надалі Новий Кредитор), на підставі договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року. Згідно Договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до ОСОБА_1 (порядковий номер 3 згідно реєстру прав вимоги № 20231130/1).

Первісний кредитор надав довідку про ідентифікацію позичальника, особу позичальника, а також акцепт і підписання такого договору одноразовим цифровим підписом, а також докази перерахування коштів від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, відповідно до умов договору № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між цим товариством та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - документ з вих. № 13/12-2023-6 від 13 грудня 2023 року.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором, станом на 24 липня 2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 25 143,54 грн, а саме: залишок заборгованості за тілом 7 686,00 грн; залишок заборгованості по процентам за користування 13096,94 грн; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування - 0,00 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн; 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) 850,31 грн (період нарахування 14 жовтня 2020 року 23 лютого 2022 року); інфляційне збільшення 3510,29 грн (період нарахування 14 жовтня 2020 року 23 лютого 2022 року).

Почивачем неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. 14 грудня 2023 року на поштову адресу боржника було відправлено ряд листів, в тому числі повідомлення про зміну Кредитора та Вимогу, які відповідачка залишила поза увагою.

Враховуючи, що зазначена вище заборгованість за кредитним договором не погашена, ТОВ ФК «АРТЕМІДА-Ф» змушене звернутися до суду із позовною заявою про стягнення цих коштів.

Ухвалою судді від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/16396/24 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Балабана П. О., з якого вбачається, що відповідачка не згідна із позовними вимогами позивача у повному обсязі та заперечує їх, оскільки вважає повністю необґрунтованими, безпідставними та недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи: 42827134, уклали Договір факторингу № 016-010421, а останнє в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» (надалі - Новий Кредитор), , на підставі договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року, згідно Договору факторингу № 20231130/1 від 30 листопада 2023 року. У відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вказаними Договорами. Матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем повідомлення про відступлення права грошової вимоги.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісним кредитором) своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 за Договором позики № 9367561 від 13 вересня 2020 року, тобто не містять доказів того, що кредитні кошти були надані відповідачці та нею отримані.

Первинні документи в матеріалах справи відсутні, а є лише розрахунок заборгованості. Тобто, позивач не надав доказів здійснення транзакції у розмірі 8 500,00 грн ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісним кредитором) на картковий рахунок відповідачки, а також квитанції про зарахування на її картковий рахунок вказаної суми позики.

Крім того, з боку позивача не надано доказів належності ОСОБА_1 картки з номером, на який нібито була перерахована сума позики. Сторона відповідачки також вважає, що вимоги про стягнення відсотків не підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи виписок та інших первинних документів.

Позивачка ніколи не мала картки за номером НОМЕР_1 . ОСОБА_1 користується лише послугами АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, що наявні в матеріалах справи Витяги з Реєстрів боржників та розрахунки заборгованості не є доказами розміру боргу, який позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» не доведено отримання ОСОБА_1 коштів позики, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаним вище Договором. За цих обставин, адвокат Балабан П. О. просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в повному обсязі.

21 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив представника позивача - адвоката Бачинського О. М., з якої вбачається, що позовні вимоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві. Щодо доводів представника відповідачки вказує на наступні обставини.

До документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Так, відповідачка зазначила картковий рахунок № НОМЕР_1 , що обслуговується у АТ КБ «ПриватБанк». Так, в п. 2. договору визначено, сума позики складає: 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) грн.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало Ліцензію Національного банка України - ліцензія на надання фінансових платіжних послуг від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк.

Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року.

Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку зазначену у договорі позики позичальником 13 вересня 2020 року, сума 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот грн 00 коп.), відбувся успішний переказ на картку № НОМЕР_1 . Номер платежу 35576.

Зазначений документ повністю відповідає Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та відноситься до первинного облікового документу що складений в електронній формі.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» - адвокат Бачинський О. М. не з`явився, проте подав заяву у якій просить судові засідання проводити за його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснила, що у неї немає рахунку та картки з номером, який вказав позивач, коштів вона не отримувала.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Балабан П. О. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, покликався на обґрунтування відзиву.

Суд, заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 вересня 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 9367561 (далі - Договір), за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів удень закінчення Строку Позики, або достроково сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сума Позики 8 500,00 грн, строк - 30 днів, дата повернення Позики - 13 жовтня 2020 року, знижена процентна ставка/день становить 0,72%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день 2,7% та орієнтованою річною процентною ставкою 262,80%, орієнтована загальна вартість позики 10336,00 грн (а.с. 14).

Отож, згідно умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалось передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору).

Пунктом 3 договору позики визначено, що проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

Відповідно до п. 5 Договору, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

01 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ ««СІРОКО ФІНАНС» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 44-57).

Згідно реєстру прав вимог № 016-010421 від 30 квітня 2021 до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором № 9367561 від 13 вересня 2020 року, боржником за яким вказано ОСОБА_1 № 2543, сума заборгованості за тілом 7 686,00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування 13 096,94 грн. Загальна сума заборгованості 20 782,94 грн (а.с. 28-29).

30 листопада 2023 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір факторингу № 20231130/1, згідно умов якого, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступає ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 30-43).

Листом № 33/3-211040003 від 13 грудня 2023 року ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» повідомило ОСОБА_1 про зміну кредитора (відступлення прав вимоги) на нового кредитора, яким є позивач, та необхідність негайно сплатити борг за договором позики № 9367561 від 13 вересня 2020 року в сумі 20 782,94 грн (а.с. 24).

Крім того, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» на адресу ОСОБА_1 надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за договором позики № 9367561 від 13 вересня 2020 (а.с. 23).

З детального розрахунку заборгованості, який складено представником позивача, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф», станом на 24 липня 2024 року становить 25 143,54 грн., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 7 686,00 грн; залишок заборгованості по процентах за користування 13 096,94 грн; 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України 850,31 грн; інфляційне збільшення 3 510,29 грн (а.с. 25-26).

До позовної заяви надано паспорт позики від 13 вересня 2020 року, з умовами, які є аналогічними Договору, проте з його фотокопії не вбачається, чи ознайомлювалася ОСОБА_1 з даним документом, оскільки в графі підпис споживача вказано дату ПІБ ОСОБА_1 та мобільний номер телефону (а.с. 13).

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідачка отримала кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення.

Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційнотелекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційнотелекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Водночас, суд звертає увагу, що заміна кредитора у зобов`язанні не є беззаперечним підтвердженням того, що до позивача перейшло право вимоги саме на той розмір заборгованості, який зазначено у витязі із Реєстру боржників. За умовами вищевказаних кредитних договорів відповідачка мала б отримувати кошти шляхом їх перерахування в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Проте матеріали позову не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти у визначених договорами порядку та розмірах, як і інформації про суми їх повернення, строки повернення, які впливають на застосування процентної ставки, для того, щоб суд мав можливість дійти до переконання про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Щодо листа від 13 грудня 2023 року № 13/12-2023-6, адресованого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» повідомило, що в рамках договору від 23 січня 2018 року № 23-01-18/5 про переказ коштів, 13 вересня 2020 року було здійснено успішний переказ в сумі 8 500,00 грн на платіжну карту НОМЕР_1 , номер платежу 35576 (а.с.15), то з інформації, яка містить у цьому листі не вбачається, що кошти у сумі 8 500,00 грн надавалися саме ОСОБА_1 згідно Договору № 9367561 від 13 вересня 2020 року.

Представник відповідачки разом із відзивом надав суду довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 14 жовтня 2024 року № V4T8070EIA824UIQ, яка містить інформацію про номери рахунків, банківські картки, типи та валюту рахунків за період з 2014 року по 2024 рік (а.с. 94-95), проте серед зазначених номерів рахунків та карток відсутня платіжна карта з номером НОМЕР_1 .

Довідка про ідентифікацію, видана ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 58), містить інформацію про одноразовий ідентифікатор, який відмінний від електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , зазначеного в Договорі №9367561 від 13 вересня 2020 року (а.с. 14).

Отож, ТОВ «Артеміда-Ф» не надано належних й допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів, згідно Договору № 9367561 від 13 вересня 2020 року, та наявності у ОСОБА_1 простроченої заборгованості у зв`язку з користуванням цими коштами.

Позивач надав суду детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , але такий розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17.

У постанові по справі № 336/4796/18 від 20 травня 2022 року Верховний Суд виснував, що надані документи, зокрема і розрахунок заборгованості за кредитним договором, не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором. У матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першоютретьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

При цьому за умовами вищевказаних договорів факторингу, Клієнт мав зобов`язання передати Фактору документацію по Боржниках, зазначених у Реєстрі Боржників, що вказує на відсутність перешкод у ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» в наданні до суду доказів на підтвердження розміру отриманого відповідачкою кредиту та наявності у ОСОБА_1 простроченої заборгованості у зв`язку з невиконанням останньою кредитних зобов`язань.

Отже, саме ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» не довело позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком (статті 12, 13, 81 ЦПК України). Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21.

Більше того, у своїй позовній заяві до суду представник ТОВ «Артеміда-Ф» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18.

За таких умов, в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачці кредитних коштів за кредитним договором № 9367561 від 13 вересня 2020 року, а також відповідно і користування ними, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Щодо права вимоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до позивачки, то суд звертає увагу на наступне.

30 листопада 2023 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір факторингу № 20231130/1, у підп. 2.1.3. п. 2.1. розділу 2 якого передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем не долучено Реєстру прав вимог підписаного Сторонами та скріпленого печатками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф». Витяг з реєстру прав вимог № 20231130/1 (а.с. 60), який сформовано 20 червня 2024 року позивачем не є доказом набуття права вимоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до відповідачки, адже такий підписано та скріплено печаткою однієї сторони. Форма Реєстру прав вимоги, яка скріплена печатками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» також не свідчить про перехід прав вимоги, адже не містить жодної інформації (а.с. 38).

Відтак, за встановлених обставин, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» не довело, що набуло прав вимоги до боржника ОСОБА_1 та є належним позивачем у виниклому спорі.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести на рахунок ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 611, 612, 624625, 1050, 1054, 10561 ЦК України, ст.ст. 128, 133, 141, 247, 258, 259, 263265, 351-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф»», , адреса місцезнаходження: вул. С. Бандери, буд. 87, офіс 54, м. Львів, 79013.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 18 листопада 2024 року.

Головуючий суддя О. Я. Герчаківська