23.05.2024 Справа № 469/497/24
2/469/447/24
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
23 травня 2024 року селище Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді - Тавлуя В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 - не з`явилась,
відповідач ОСОБА_2 - не з`явився,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю,-
Позивачка 26 березня 2024 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому зазначала, що 19 квітня 2008 року між сторонами укладено шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалося та сімейні стосунки припинені. Позивачкою подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу .
Перебуваючи з відповідачем у шлюбних відносинах, позивачка запозичила грошові кошти у свого батька у розмірі 109705,80 грн. для купівлі житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідно розпискою.
Титульним власником нерухомого майна зазначено відповідача ОСОБА_2 за спільною згодою сторін, оскільки на той час вони перебували в зареєстрованому шлюбі та мали гарні відносини.
Відповідно до п.9.2 Договору купівлі - продажу, ОСОБА_2 купує житловий будинок та земельну ділянку в спільну сумісну власність подружжя з дружиною ОСОБА_1 , та укладено цей договір за її згодою, викладеною в заяві.
На теперішній час, у спірному житловому будинку фактично проживає позивачка з дітьми; участі в утриманні спірного будинку та земельної ділянки відповідач не приймає і не заперечує проти того, що спірний житловий будинок був придбаний за кошти, які запозичив позивачці рідний батько, про що надав нотаріально засвідчену заяву.
Посилаючись на наведені обставини, положення ст.57 Сімейного кодексу України за змістом якої особистою приватною власністю дружини, чоловіка, серед іншого, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; положення пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, позивачка просить задовольнити позов.
04 квітня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.34).
У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.
Від позивачки до суду надійшла заява від 26 березня 2024 року про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с.31).
Від відповідача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.30).
Вирішуючи питання про можливість ухвалення судового рішення за зазначених обставин, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За змістом положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно приписів ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ознайомившись з заявою відповідача про визнання позову та матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на відповідних нормах закону, передбачених ст.57 Сімейного кодексу України, а обгрунтовані підстави вважати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: