Справа № 932/6407/23
Провадження № 2/932/1829/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А. за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши в приміщенні суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження питання виконання ухвали суду від 22 лютого про надання ОСОБА_1 строку для усунення недоліків позовної заяви постановленої після відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Іраку, щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у загальному позовному провадженні.

22 лютого 2024 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, після відкриття провадження в справі вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п.36).

На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

З ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 22.02.2024 року був ознайомлений представник позивача особисто 27 березня 2024 року, що підтверджується особистим підписом адвоката Хоменка А.С., який наявний в матеріалах справи.

Про наслідки невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу було роз`яснено в самому тексті ухвали від 22.02.2024 року.

Суд вважає, що позивачу надано достатньо часу на усунення недоліків позовної заяви, з урахуванням можливого направлення документів засобами електронного або поштового зв`язку.

Виходячи з того, що станом на 12 квітня 2024 року недоліки зазначені в ухвалі суду від 22.02.2024 про залишення позову без руху не усунуто, позивач не цікавиться про наслідки розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв до суду не надає, отже суд приходить до висновку, що у позивача відпали підстави для звернення до суду з позовними вимогами.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, суд вважає, що позивач втратив інтерес до позовних вимог, тому керуючись положенням ч. 13 ст. 187 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивач у встановлений ч. 11 ст. 187 ЦПК України строк не усунула недоліки позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 187, 247, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав, залишити без розгляду.

Копію даної ухвали невідкладно направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ