Справа № 932/6863/22
Провадження № 2/932/691/24
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Білоконь О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про встановлення межі майнової належності та балансової відповідальності на мережі водовідведенні, -

В С Т А Н О В И В:

Учасники справи, їх представники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 04.11.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що правовідносини у даній справі допускають правонаступництво.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, в якому позивач просить встановити межі майнової належності та балансової відповідальності на мережі водовідведенні біля будинку АДРЕСА_1 , на місці першого каналізаційного колодязя, що є першою точкою приєднання мережі водовідведення квартири АДРЕСА_2 до мережі водовідведення, яка проходить біля будинку АДРЕСА_3 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2023 здійснено перехід від розгляду даної справи зі спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно п.1 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Визначаючи наявність підстав для зупинення провадження у справі, повинно бути ураховано, що зупинення може мати місце, якщо є обставини, які перешкоджають розглянути справи у встановлені процесуальні строки і з дотриманням прав усіх учасників справи. Обов`язковою ознакою таких обставин є їхня значна тривалість у часі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року); розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Виходячи із вказаних положень законодавства, вбачається, що обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаною наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Оскільки спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво, суд вважає, що провадження у справі слід зупинити до залучення до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 258, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про встановлення межі майнової належності та балансової відповідальності на мережі водовідведенні, - зупинити до залучення до участі у справі правонаступника після смерті позивача ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева