Справа № 565/522/24
Провадження № 2/565/230/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

13 травня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Зейкана І.Ю.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Бірюк Л.М.,

- позивача ОСОБА_1 ,

- представника позивача - ОСОБА_2 ,

- представника третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу № 565/522/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 червня 2012 року у справі №1711/687/12 шлюб між сторонами розірвано. Від обумовленого шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на день подачі позовної заяви у відповідача наявний значний борг стосовно невиплати аліментів (пені) в сумі 97740 грн. 43 коп., котрий він не сплачує. Позивачка нічого незнає про життя відповідача, оскільки з моменту народження дитини вони з дитиною тимчасово проживали у її батьків в смт.Володимирець. Відповідач не допускав позивачку з дітьми до квартири, що належить йому на праві приватної власності в котрій вони ніколи і не мешкали повноцінною сім`єю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (за даною адресою станом на сьогодні позивачка з дітьми є зареєстрованими). Після розлучення, позивачка неодноразово приходила до даного помешкання з метою досудового врегулювання спорів між сторонами стосовно утримання та виховання дітей, проте їй ніхто не відчиняв. А згодом позивачці все таки відчинили невідомі особи, і повідомили що орендують дане житлове приміщення іншої інформації вона не отримала. Відповідач не зустрів позивачку з пологового будинку після народження обох синів, тобто фактично вони проживали з дітьми у її батьків в смт.Володимирець, куди, спочатку навідувався відповідач. Молодший син ОСОБА_7 ніколи навіть не бачив та не знає свого батька в обличчя, оскільки контактував з ним лише в несвідомому віці, в той час як старший син теж не пам`ятає батька. Також позивачка звернула увагу, на той факт, що відповідач неодноразово застосовував стосовно неї насилля психологічного та особливо фізичного характеру.

Наразі сімейне життя позивачки складається вдалим чином з іншим чоловіком, з котрим вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Її сини називають його татом та воліють вільний час проводити з ним, як батьком.

Позивачка зауважує, що відповідач ніколи не контактує з синами, зовсім, не вітає з днем народження, з іншими святковими подіями. Ніколи не цікавився станом здоров`я синів, успіхами в навчанні тощо, отже як наслідок діти зовсім не знають та не пам`ятають рідного батька. Ні в навчальному закладі синів, ні в лікарні лікуючий лікар ніколи не бачили відповідача. Діти взагалі не запитують про нього. Позивачці така поведінка відповідача вже майже як понад 10 років чітко вказує на повне ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню синів.

Позивачка та її чоловік повністю самостійно дбають про її синів. Позивачка працює в АТ Рівненська АЕС, де і отримує заробітну плату. Щомісячно позивачка та її чоловік витрачає чималий кошт на утримання дітей, купівля сезонного одягу, продуктів харчування, медикаментів, навчального приладдя, дозвілля, послуг зв`язку тощо. Враховуючи, що наразі синам повних 17 та 13 років, то вони потребують більшої уваги зі сторони батька та відповідно витрати на їхнє утримання значно зросли з моменту розірвання шлюбу. Позивачка вважає, що відповідач повинен максимально брати участь у витратах по утриманню спільних синів, проте наразі зовсім невідоме місце його знаходження так як і контактний номер телефону. Родичі відповідача також не володіють інформацією про місце знаходження відповідача.

Тому, позивачка вважає за доцільне позбавити батьківських прав стосовно спільних синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі та пояснила, що з 2010 року відповідач не приїжджав до дітей, участі у вихованні дітей не бере. Молодший син батька взагалі не пам`ятає, а старший син бачив батька у 3-річному віці. Вказала, що зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 у 2019 році. Діти звертаються до ОСОБА_9 як до батька. Відповідач проживав з нею та дітьми до народження другого сина. Коли народився менший син ОСОБА_7 , відповідач не забрав її з пологового будинку, виїзхав з їх постійного місця проживання і більше з нею та дітьми ніколи спільно не проживав. З відповідачем шлюб був зареєстрований у 2006 році, а розірваний шлюб 25.06.2012 р. Де проживає відповідач наразі їй не відомо. Відповідач не телефонує до неї чи до синів. Вона не має його телефону. Намагалась встановити номер телефону через його сестру, але та відмовилась надати його номер телефону. Відповідач матеріально не утримує дітей. З її чоловіком ОСОБА_9 у дітей склалися добрі стосунки. Старший син сам попросив позбавити його біологічного батька батьківських прав. Відповідача останній раз бачила у 2012 році.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 підтримала повністю, просила задовольнити повністю з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином провідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду.

Представник Виконавчого комітету Вараської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги. Пояснила, що за адресою реєстрації відповідач не проживає. Діти підтвердили, що ніяким чином не спілкуються з відповідачем. Зі слів длітей, чоловік позивачки ОСОБА_10 замінив їм батька.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності інші докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я та всебічний розвиток, готувати дитину до самостійного життя. Згідно із ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області від 19.06.2007 р. та серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області від 30 грудня 2010 року підтверджується, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Згідно з копією рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 червня 2012 року у справі №1177/687/12, шлюб між сторонами розірвано.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 14 вересня 2019 року вбачається, що 14 вересня 2019 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_8 .

З висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №148-РВ-24 від 23.04.24 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як за результатами перевірки службою у справах дітей було встановлено, що відповідач не займається утриманням, вихованням, навчанням дітей, не піклується про їх моральний та фізичний розвиток.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , показала, що відповідача ОСОБА_4 не бачила близько 13 років, бачила коли народився менший внук ОСОБА_7 і він прийшов забирати речі. Після народження сина ОСОБА_7 у грудні 2010 року дочка з дітьми до 2019 року проживала разом з нею у смт ОСОБА_13 . У 2019 році дочка з дітьми переїхала проживати у м.Вараш до чоловіка ОСОБА_9 . З народження меншого сина відповідач ОСОБА_4 з дітьми не спілкувався, до них не приходив, участі у їх вихованні не брав, кошти на їх утримання не надавав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що позивачка є йому дружиною. З 2017 року він почав спілкуватися з позивачкою, а з травня 2018 року з її дітьми. З 2019 року позивач з дітьми проживають разом з ним. За цей період відповідач з дітьми не спілкується, відносин не підтримує, участі у вихованні дітей не бере.

Дитина ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що біологічного батька бачив у садку. На даний час батька навіть не впізнає. Матір не забороняє спілкуватися з батьком. Подарунки, кошти на утримання не надає. Не спілкується будь-якими засобами спілкування. Підтримав рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо нього.

Дитина ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що біологічного батька ніколи не бачив, ніколи не спілкувався, номеру телефону немає. Бажання спілкуватись з батьком немає. Батько ніколи не вітає з днем народження або іншими святами. Називає батьком ОСОБА_9 Підтримує позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо нього.

Із довідки Вараського ВДВС у Вараському районі Рівненської області №8784/27.1/29-24 від 11.04.2024 року вбачається, що у відділі на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_4 та по зведеному виконавчому провадженні загальна сума заборгованості становить 56 644,66 грн.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом не встановлено об`єктивних обставин, що перешкоджали б відповідачу брати участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей, піклуватись про їх добробут. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а отже є достатні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.148, 150, 164-166, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст.89, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03315879, місцезнаходження: Рівненська область, м. Вараш, майдан Незалежності, 1.

Повне рішення складене 14.05.2024.

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан