Провадження № 2-о/643/91/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жук Є.Г., звернулася до суду, після уточнення 22.08.2024 року, з заявою до зацікавленої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої просить встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2015року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На обгрунтування позовних вимог представник заявника зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув чоловік заявниці - ОСОБА_3 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений 20 серпня 2016 року. У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також у заявниці ОСОБА_1 , є донька від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживали однією сім`єю разом в учетвером, за адресою: АДРЕСА_1 та з 2015 року ОСОБА_1 не працювала, в зв`язку з народженням сина, та в подальшому і по сьогоднішній день не працює. З 2015 року і по день смерті чоловіка доходу не мала. Сім`ю, у тому числі і неповнолітню ОСОБА_5 повністю утримував чоловік ОСОБА_3 .

Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Своїм правом на відзив не скористався.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

Заслухавши представника заявниці, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам, при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, слід мати на увазі, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув чоловік заявниці - ОСОБА_3 . Вказана смерть настала в наслідок вибухової травми під час виконання бойового завдання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений 20 серпня 2016року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народжений до укладання офіційного шлюбу, батьком якого в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

Також у заявниці ОСОБА_1 , є донька від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого в свідоцтві про одруження записаний ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підтвердили, що з 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживали однією сім`єю разом в учетвером, за адресою: АДРЕСА_1 . Також останні підтвердили, що з 2015 року ОСОБА_1 не працювала, в зв`язку з народженням сина, та в подальшому і по сьогоднішній день не працює. З 2015 року і по день смерті чоловіка доходу не мала. Сім`ю, у тому числі і неповнолітню ОСОБА_5 повністю утримував чоловік ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення заявленого факту.

В судовому засіданні був доведений факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2015 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4

За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Керуючись статтями 13, 77-81, 259, 263-265, 267-268, 273, 313-314, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2015 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_3 починаючи з 01.01.2015 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.