Справа № 2-Н-55/10
Провадження № 6/758/191/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника заявника (боржника) - адвоката Литвиненко О.І.,

представника заінтересованої особи-1 (стягувача) - адвоката Воробея Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Ляпін Дмитро Валентинович про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року заявник ОСОБА_1 , як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Подільського районного суду міста Києва № 2-н-55/10 від 01.02.2010 та зупинити виконання судового наказу наказ Подільського районного суду міста Києва № 2-н-55/10 від 01.02.2010.

Заява мотивована тим, що 01.02.2010 Подільським районним судом міста Києва було видано судовий наказ № 2-н-55/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 6 139 923,9 грн, а також судових витрат в розмірі 880,0 грн. 30.07.2010 судовий наказ набрав чинності, зазначено, що строк пред`явлення його до виконання становить три роки, тобто до 30.07.2013. Про видання вищезазначеного судового наказу заявник обізнаний не був. З тексту судового наказу вбачається, що у якості адреси реєстрації/проживання заявника за якою здійснювалося листування з ним та відповідно за якою адресою мала бути направлена копія судового наказу заначено: АДРЕСА_6. Зазначає, що заявник ніколи за цією адресою не проживав та не був зареєстрований. Натомість, місце реєстрації заявника є: АДРЕСА_1 . 24.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. за заявою представника стягувача відкрито виконавче провадження із примусового стягнення із заявника на підставі судового наказу Подільського районного суду міста Києва № 2-н-55/10 від 01.02.2010 заборгованості за договором позики в сумі 6 139 923,9 грн., а також судових витрат в розмірі 880,0 грн. При цьому приватним виконавцем проігноровані зазначені вище правові норми щодо визначення строків подання виконавчих документів на виконання та юридичних наслідків спливу вказаних строків.

Ухвалою від 19.02.2024 заяву призначено до судового розгляду.

В березня 2024 представником стягувача - адвокатом Воробеєм Є.В. подані письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні заяви, обґрунтовуючи тим, що у своїй заяві боржник зазначає, що про існування судового наказу заявник дізнався лише на початку 2022 р. з матеріалів судової справи № 369/2826/22 Києво-Святошинського районного суду Київської області провадження по якій відкритоза позовом ОСОБА_2 (стягувач) до Заявника. Такий стан речей боржник пояснює тим, що до цього він не був обізнаний із існуванням наказу через те, що в ньому вказана невірна адреса. Вірною ж є адреса боржника: АДРЕСА_2 . Із змісту заяви випливає, що спірним є наказ Подільського районного суду міста Києва у справі № 2-Н-55/10 від 01.02.2010 р. Відповідно до вказаного наказу, належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 22.01.2009 року в розмірі 6 139 923,9 грн. Зазначений договір було укладено між сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського округу Пинзеник О.М. (зареєстровано в реєстрі за № 60). Відповідно до п. 1.1. договору позики стягувач передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 5 581 749,00 грн, що на день укладення договору за офіційним курсом НБУ становить 724 902,47 дол. США, а позичальник зобов`язаний повернути стягувану таку ж суму грошових коштів у визначений договором строк, без нарахування відсотків.Згідно із п. 1.2. договору позики, позичальник зобов`язується за свій рахунок забезпечити позику нерухомим майном, а саме: іпотекою земельної ділянки та житловим будинком, на якій він розташований, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0332. Укладання договору іпотеки має відбутись не пізніше 45 днів від дня укладання Договору позики.Згідно заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, боржником не заперечується укладення договору позики та наявність боргу за цим договором.У зв`язку із неповерненням позичальником суми позики стягувач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за договором.На підставі виданого судом наказу ОСОБА_2 звернувся до органів виконавчої служби із відповідною заявою, на підставі якої 18.06,2012 було відкрито виконавче провадження № 33028878.28.02.2024 р. представник стягувана ознайомився із матеріалами зазначеного виконавчого провадження та встановив наступне.29.11.2012 р. дільничим інспектором Печерського РУГУ МВС України в м. Києві Миколаєнко О. Т. складено рапорт про те. що під час здійснення примусового приводу боржника, двері в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відкрив. Опитана з даного приводу мешканка сусідньої квартири АДРЕСА_4 повідомила, що в квартирі АДРЕСА_5 близько чотирьох років ніхто не проживає. До рапорту додано відповідні пояснення мешканки квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 30.11.2012 р. дільничим інспектором Печерського РУ Макаренко К. Є. складено рапорт про те, що під час здійснення примусового приводу боржника, двері в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відкрив.11.12.2012 р. державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника, в якій зазначено його адресу: АДРЕСА_2 . Тобто адресу, яка на думку боржника є вірною.28,08.2014 р. боржнику на чотири адреси, в тому числі на адресу: АДРЕСА_2 , направлено постанову про призначення експерта.05.06.2018 р. державним виконавцем боржнику направлено виклик на адресу останнього АДРЕСА_2 . Тобто адресу, яка на думку боржника є вірною.21.12.2021 на підставі заяви стягувана наказ було йому повернуто. Позичальник не виконав свої зобов`язання відповідно до п. 1.2. договору позики та не забезпечив позику шляхом переданням стягувану в іпотеку нерухомого майна, передбаченого договором позики.На підставі судового наказу приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д. В. було відкрито виконавче провадження № 68002645 від 24.12.2021 року та розпочато процедуру примусового виконання рішення.Під .час вчинення приватним виконавцем Ляпіним Д.В. виконавчих дій, спрямованих на стягнення з боржника заборгованості, було виявлено, що житловий будинок, який мав бути переданий в іпотеку стягувану згідно п. 1.2. договору позики, вибув із власності боржника, про що приватним виконавцем був складений відповідний Акт від 29.12.2021 року.У зв`язку із цим, стягувач в лютому 2022 року звернувся до Києво- Святошинського районного суду м. Києва із позовом, на підставі якого просить визнати фраудаторним правочин по відчуженню боржником майна, яке мало стати предметом іпотеки. Провадження у справі № 369/2826/22 відкрито 10.03.2022 р.У вказаному позові зазначено адресу боржника: АДРЕСА_6 . Тобто адресу, яку згідно заяви в цій справі боржник вважає невірною. Проте як свідчать матеріали справи № 369/2826/22, незважаючи на те, що в позові зазначено адресу боржника, яку він вважає невірною, участь в цій справі бере і представник боржника, і особисто боржник.Так, в матеріалах справи № 369/2826/22 міститься ордер серії АС № 1053737, згідно якого боржника в даній справі представляє адвокат Лесик Б. Б. Процесуальні документи у цій справі подавались адвокатом Лесиком Б. Б. неодноразово, починаючи з серпня 2022 р.: клопотання від 03.08.2022, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив, клопотання про витребування доказів, клопотання про відкладення розгляду від 31.03.2023, зава про застосування строків позовної давності від 15.06.2023, зава про застосування строків, позовної давності від 20.09.2023, письмові пояснення від 20.09.2023.Це підтверджує, що боржник не тільки був обізнаний із наявністю наказу, а й не заперечуючи його, здійснював певні процесуальні дії в цивільній справі.Як прямо зазначено у відзиві боржника від 03.04.2023, він був обізнаний про те, що спірний наказ набув чинності 30.07.2010 р. Боржник 15.06.2023 р. був особисто присутній в судовому засіданні у справі № 369/2826/22, що підтверджується протоколом судового засідання.Таким чином, як слідує із наведених вище доказів, боржник був обізнаний про існування спірного наказу та відкритого на його підставі виконавчого провадження набагато раніше, аніж навіть вказано ним самим у заяві та наказ було відправлено на адресу боржника по АДРЕСА_3 , то й тоді він його не отримав би, оскільки за цією адресою не проживав.Впродовж майже 14 років із дня, коли боржник мав повернути борг стягувану, боржник не вживав жодних дій по оскарженню судового наказу або постанов в обох виконавчих провадженнях та щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Впродовж цих 14 років державній виконавчій службі не вдавалось стягнути із боржника будь-які кошти. Проте, починаючи із подання позову у справі № 369/2826/22, для боржника відбулась черга подій, які ймовірно можуть призвести до стягнення із нього боргу. Це і реалізація з аукціону його дачі, й намагання повернути йому у власність із наступним зверненням на нього стягнення будинку, який він зобов`язався передати стягувану в іпотеку, проте подарував дочці. Переконаний, що саме реальні результати та дії, спрямовані на спонукання боржника повернути борг, стали причиною подання ним заяви в цій справі. Крім того, відносно боржника є відкритим 4 виконавчих провадження № 68005411, № 68002645, № 67557738, № 67360364. За виконавчим провадженням № 67557738 стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія Інвест -Кредо, яке ж правонаступником - ПАТ «Родовід Банк». Згідно судового рішення у даній справі із боржника стягується 3 698 602 дол.США. Таким чином, боржнику властиво не виконувати боргові зобов`язання, а заява у даній справі є спробою уникнути виконання обов`язку.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. подані пояснення, в яких просить відмовити в задоволення заяви відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, щона виконанні приватного виконавця в/о міста Києва Ляпіним Д.В., знаходиться виконавче провадження № 68002645 з виконанням судового наказу № 2-н-55/10 від 01.02.2010, виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 6 140 803,9 грн. При відкритті виконавчого провадження № 68002645 стягувачем було надані докази, відповідно до яких, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не було. Постановою від 18.06.2012 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, було відкрито виконавче провадження № 33028878 з примусового виконання судового наказу № 2-н-55/10 від 01.02.2010. Постановою від 21.12.2021 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, виконавчий документ було повернуто на підставі п. 1 частини 37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з вищезазначеним, строк для повторного пред`явлення виконавчого документа встановлюється до 21.12.2024. Таким чином, стягувачем не було пропущено строк пред`явлення судового наказу № 2-н-55/10 до виконання.

Представник заявника (боржника) - адвокат Литвиненко О.І. в судовому засіданні заяву підтримав просив задовільнити в викладених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи-1 (стягувача) - адвокат Воробей Є.В. в судовому засіданні заперечував щодо заяви, просив відмовити в повному обсязі, з підстав викладених в письмових поясненнях.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Ляпін Дмитро Валентинович, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі та розглянути справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 01.02.2010 Подільським районним судом міста Києва було видано судовий наказ № 2-н-55/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 6 139 923,9 грн, а також судових витрат в розмірі 880,0 грн.

30.07.2010 судовий наказ набрав чинності, зазначено, що строк пред`явлення його до виконання становить три роки, тобто до 30.07.2013.

Як вбачається договір позики укладений 22.01.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Пинзеником О.М. (зареєстровано в реєстрі за № 60).

Відповідно до п. 1.1. договору позики стягувач передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 5 581 749,00 грн, що на день укладення договору за офіційним курсом НБУ становить 724 902,47 дол. США, а позичальник зобов`язаний повернути стягувану таку ж суму грошових коштів у визначений договором строк, без нарахування відсотків.

Згідно із п. 1.2. договору позики, позичальник зобов`язується за свій рахунок забезпечити позику нерухомим майном, а саме: іпотекою земельної ділянки та житловим будинком, на якій він розташований, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0332. Укладання договору іпотеки має відбутись не пізніше 45 днів від дня укладання Договору позики.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріною О.В. від 18.06.2012 відкрито виконавче провадження № 33028878 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 22.01.2009 року в розмірі 6 139 923,9 грн та судовий збір в розмірі 880,0 грн.

29.11.2012 р. дільничним інспектором Печерського РУГУ МВС України в м. Києві Миколаєнко О. Т. складено рапорт про те. що під час здійснення примусового приводу боржника, двері в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відкрив. Опитана з даного приводу мешканка сусідньої квартири АДРЕСА_4 повідомила, що в квартирі АДРЕСА_5 близько чотирьох років ніхто не проживає. До рапорту додано відповідні пояснення мешканки квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи.

30.11.2012 р. дільничним інспектором Печерського РУ Макаренко К. Є. складено рапорт про те, що під час здійснення примусового приводу боржника, двері в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не відкрив.

11.12.2012 р. державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника, в якій зазначено його адресу: АДРЕСА_2 .

Згідно листа № 381/5 від 28.08.2014 р. боржнику на чотири адреси, в тому числі на адресу: АДРЕСА_2 , направлено постанову про призначення експерта.

05.06.2018 р. державним виконавцем боржнику направлено виклик на адресу останнього АДРЕСА_2 .

Постановою від 21.12.2021 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, виконавчий документ було повернуто на підставі п. 1 частини 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з вище зазначеним, строк для повторного пред`явлення виконавчого документа встановлюється до 21.12.2024.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. від 24.12.2021 відкрито виконавче провадження № 68002645 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 22.01.2009 року в розмірі 6 139 923,9 грн та судовий збір в розмірі 880,0 грн.

Відповідно до актуприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. від 29.12.2021 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який мав бути переданий в іпотеку стягувачу згідно п. 1.2. договору позики, та земельна ділянка загальною площею 0,1490 га, кадастровий номер :01:001:0332 ( в подальшому земельну ділянку було поділено на дві земельні ділянки: площею 0,0888 га, за кадастровим номером :01:001:5445, за адресою: АДРЕСА_3 та площею 0,1987 га, за кадастровим номером :01:001:5446, за адресою: АДРЕСА_3 ), вибули із власності боржника 18.03.2011.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2021 р., житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_6 , підстава: договір дарування від 18.03.2011.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2021 р., № 293099861 земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:5445, площею 0,0888 га, на праві власності належить ОСОБА_6 , підстава: заява про поділ земельної ділянки, державний акт на право власності на земельну ділянку.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2021 р., № 293100342 земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:5446, площею 0,1987 га, на праві власності належить ОСОБА_6 , підстава: державний акт на право власності на земельну ділянку.

УхвалоюКиєво Києво- Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2022 (справа 369/2826/22) відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визнання договору недійсним, повернення у власність нерухомого майна шляхом визнання права власності на майно. Як вбачається з матеріалів позову зазначено адресу боржника: АДРЕСА_6 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12.08.2021 (справа № 757/18478/19-ц) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про залучення правонаступника у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та залучено в якості правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» у цивільній справі № 757/18478/19- за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2022 (справа № 757/18478/19-ц)позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним Договором № 15.3/СЖ-126.07.1 від 05.04.2007 року у розмірі 3 698 602,23 долара США на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_7 (колишня назва АДРЕСА_8 ), яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, законодавець визначив виключно 2 випадки, коли судовий наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню: 1) якщо його видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній;

Крім того, як вбачається із заяви підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, є зазначенням в наказі невірної адреси боржника, проте таких підстав ч. 2 ст. 432 ЦПК України не містить. Таким чином, заява не підлягає задоволенню.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Встановивши, що ОСОБА_7 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , не надав належні та допустимі докази на підтвердження наявності підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, що відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України було його процесуальним обов`язком, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 79, 81, 258-260, 261, 353-355, 431, 432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Ляпін Дмитро Валентинович про визнання судового наказу Подільського районного суду міста Києва № 2-н-55/10 від 01.02.2010 року таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду м.Києва з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія повного тексту ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова