Справа №760/6218/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., за участю секретаря - Вчерашнюк А.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкту нерухомості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, з якого отримано в дар 19/36 часток житлового будинку, яке в цілому складається з житлового будинку (літ. А) з відповідними будівлями та спорудами загальною площею 133,2 кв. м, житловою - 70,2 кв. м та земельну ділянку площею 0,0809 га, цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :72:173:0007, частки якої належить ОСОБА_2 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виділити у власність ОСОБА_2 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, земельну ділянку, площею 0,0404 га, що розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:173:0007, яка позначена під номером 2 в «Висновку експерта №7 експертного будівельно-технічного дослідження житлового будинку літ. «А» з надвірними будівлями, спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 »;

- виділити у власність позивачу в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно 19/36 частин житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до складу якого входить частина житлового будинку літ. «А, над А, а, а2, а3, а4», що складається із наступних приміщень: коридору 2-1 площею, 4,2 кв. м, кладової 2-2 площею 1,6 кв. м, санвузла 2-3 площею 3,8 кв. м, житлової 2-4 площею 4,6 кв. м, кухні 2-5 площею 5,0 кв.м, веранди 2-6 площею 11,3 кв. м, житлової 2-7 площею 15, 5 кв. м. Загальною площею 68,1 кв. м, в тому числі житловою 35,3 кв. м та господарські будівлі і споруди: погріб літ. «під.а2»; вбиральня літ. «Г»; сарай літ. «Л»; гаража літ. «М»; огорожа №1; огорожа №2; хвіртка, ворота №3,4; огорожа №5; замощення №3.

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.03.2020 позовну заяву представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкта нерухомості - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкта нерухомості.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.01.2021 провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкта нерухомості - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатами розгляду Солом`янським районним судом м. Києва цивільної справи №760/19548/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.04.2021 ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27.01.2021 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2022 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкта нерухомості - залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.07.2023 ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2022 - скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2023 закрито підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкту нерухомості та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні о 11 год. 00 хв. 25.01.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Козленко Г.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкту нерухомості - відмовлено.

19.04.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просила суд:

- витребувати з архіву Солом`янського районного суду м. Києва висновок судової будівельно-технічної експертизи за №2-5703/11-15/10054/10055/11-15 від 26.01.2012 року по справі №2-1409/2 та рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2012 року по справі №2-1409/2с.

В обґрунтування клопотання зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2012 по справі №2-1409/2 визначено порядок користування спірною земельною ділянкою площею 0,809 га. Виділено в користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 404,5 кв.м., в тому числі частину земельної ділянки загального користування площею 50,95 кв.м. Виділено в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 404,5 кв.м., в тому числі частину земельної ділянки загального користування площею 50,95 кв.м. Визначено межі земельної ділянки кожного із співвласників (по 353,55 кв.м.). Земельна ділянка площею 101,90 кв.м. залишилась у спільному користуванні співвласників.

Вказує, що висновок №63, на який посилається позивач, є недостовірним, адже там не враховано земельну ділянку спільного користування.

Окрім цього, зазначає про наявність висновку судової будівельно-технічної експертизи за №2-5703/11-15/10054/10055/11-15 від 26.01.2012 року, на підставі якого винесено рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2012, яке має для суду преюдиційне значення.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, від останньої надійшло клопотання про розгляд без участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від адвоката Каращука Юрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_4 , надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів, з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом, у разі неможливості самостійно надати докази.

Таким чином, учасник справи може звернутися до суду із клопотанням про витребування лише тих доказів, які не має можливості подати/отримати самостійно.

Проте, всупереч п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України відповідачем не вказано в клопотанні про вжиті ним заходи для отримання витребуваних доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, відповідачем було пропущено строк для подання клопотання про витребування доказів та не заявлено вимогу суду про поновлення пропущеного строку разом із вказівкою на причини пропуску строку. Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначеного клопотання у вказаний строк з причин, що не залежали від відповідача не надав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Беручи до уваги, що клопотання про витребування доказів було подано з пропуском строківта, про поновлення пропущеного строку не заявлено, суд вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 83, 84, 120, 126, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі у власність земельної ділянки та виділення окремого об`єкту нерухомості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О. Козленко