№ 2/183/1890/25

У Х В А Л А
11 листопада 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, -
05 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом поданим представником позивача адвокатом Мойсеєнко Г.В. до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
В пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 81 (136) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Таким чином, єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору позивачці є врахування майнового стану сторони.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).
Позивачем надано до суду довідку про доходи, відповідно до якої вбачається, що сума доходу позивача за період з 01.02.2024 року по 30.09.2024 року становить 0,00 грн.
Дослідивши наявні у справі докази суд встановив, що в даному випадку, позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір.
Судом встановлено, що розмір судового збору, що підлягає сплаті фактично позбавляє можливості позивачу захистити свої права шляхом звернення до суду, тому як є непомірно великим та ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, доходів не має.
Таким чином, зважаючи на складний майновий стан позивача, враховуючи відсутність інших доходів, свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді.
Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за можливе заяву позивачки задовольнити та відстрочити позивачці сплату судового збору до ухвалення судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 136 ЦПК України, ст.. 8 Закону України «Про судовий збір», -
п о с т а н о в и в :
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 11 листопада 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко