ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7934/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О. Ф.

за участю: секретаря судового засідання: Кушнір А. А.,

представника позивача: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оберемчук Леся Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )звернулася до суду з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач, КМР), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оберемчук Леся Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування вказаного позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. заведена спадкова справа № 1/2016 до майна ОСОБА_2 . Згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Першою київською державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1991 року, зареєстровано за № 6-с2673, яким призначила спадкоємцем охопленого заповітом майна ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище ОСОБА_3 . ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, про що подала заяву 09 березня 2016 року. ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, яка на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, 05 серпня 2016 року подала заяву про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 . 19 серпня 2016 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 . 23 серпня 2016 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :69:077:0009. За змістом додатку №1 до рішення Київської міської ради від 23.07.2015 №908/1772, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0518 га з кадастровим номером :96:027:0014 була передана у приватну власність члену кооперативу ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 08.02.2016, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , садово-дачне товариство (Дарницький р-н), з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га. 04 липня 2024 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. звернувся ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_1 , в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 . Втім приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі єдиному спадкоємцю за законом ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 . Таке рішення приватного нотаріуса мотивоване тим, що право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , не було зареєстроване за померлою ОСОБА_2 за її життя, остання не набула права власності на зазначене нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га, що зареєстрована за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунула вказані недоліки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2024у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та одночасно витребувано з Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо земельної ділянки площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) за адресою АДРЕСА_2 . Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лесі Анатоліївни Оберемчук належним чином завірену копію спадкової справи № 1/2016 щодо майна ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

15.08.2024 від відповідача Київської міської ради надійшов відзив, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) для колективного садівництва по АДРЕСА_2 не було зареєстровано за життя ОСОБА_2 , а було зареєстроване після її сметрі, а тому державна реєстрація права не є чинною і не підтверджує винекнення права власності на земельну ділянку.

28.08.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_2 за життя розпочала і завершила приватизацію земельної ділянки площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) для колективного садівництва по АДРЕСА_2 , отримавши рішення Київської міської ради від 23.07.2015 № 908/1772, на підставі якого вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 у приватну власність. Процес приватизації земельної ділянки, розпочатий ОСОБА_2 і завершився за її життя, оскільки рішення органу місцевого самоврядування датоване 23.07.2015, тобто коли спадкодавиця ще була жива. ОСОБА_2 як член кооперативу мала право на приватизацію земельної ділянки та завершила встановлену процедуру приватизації у повному обсязі (за життя). З огляду на те, що ОСОБА_1 успадкувала спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , якій належало спірне майно на праві власності (на підставі рішення органу місцевого самоврядування), і у позивача відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірне майно (тобто таке право нотаріусом не визнається) право позивача підлягає захисту. Просила задовольнити позовні вимоги.

30.08.2024 від представника відповідача Київської міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, просили відмовити у задоволенні позову.

19.08.2024 від Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла належним чином завірена копія реєстраційної справи щодо земельної ділянки площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) за адресою АДРЕСА_2 .

27.09.2024 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лесі Анатоліївни Оберемчук надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 1/2016 щодо майна ОСОБА_2 .

10.09.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких просила прийняти відмову позивача від стягнення з Київської міської ради судових витрат.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 180 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено копію реєстраційної справи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено копію спадкової справи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено додаткові пояснення представника позивача до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 05.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 31.10.2024 представник позивача надала пояснення, вказала, що позивач звернулася до суду за захистом свого права, а саме права власності, оскільки земельна ділянка була зареєстрована в реєстрі після смерті власниці земельної ділянки.

У судове засідання 31.10.2024 представник відповідача не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив, в якому просили проводити розгляд справи без представника відповідача.

У судове засідання 31.10.2024 третя особа не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без присутності приватного нотаріуса Оберемчук Л. А.

У судових дебатах 28.11.2024 представник позивача просила задовольнити позовні вимоги та судові витрати залишити за позивачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 12 вересня 2015 року (том 1, а. с. 48).

09 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. заведена спадкова справа № 1/2016 до майна ОСОБА_2 (том 2, а. с. 1-154).

Згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Першою київською державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1991 року, зареєстровано за № 6-с2673, яким призначила спадкоємцем охопленого заповітом майна ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище ОСОБА_3 (том 2, а. с. 12).

ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, про що подала заяву 09 березня 2016 року (том 2, а. с. 7).

ОСОБА_1 , дочка спадкодавця 05 серпня 2016 року подала заяву про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 (том 2, а. с. 18).

19 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 50).

23 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :69:077:0009 (том 1, а. с. 49).

За змістом Рішення Київської міської ради III сесії VII скликання від 23 липня 2015 року №908/1772 вирішено погодити поділ земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва площею 71,1400 га (кадастровий номер :96:001:0502) в мікрорайоні Осокорки Дарницького району міста Києва, що перебуває в оренді обслуговуючого кооперативу садово-дачного товариства "СТАДНЕ" на підставі договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 01.06.2010 № 63-6-00587, на сформовані в межах категорії земель сільськогосподарського призначення земельні ділянки для ведення колективного садівництва в мікрорайоні Осокорки Дарницького району міста Києва, зокрема, ділянку площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014); передати громадянам, членам обслуговуючого кооперативу садово-дачного товариства "СТАДНЕ", у приватну власність земельні ділянки загальною площею 5,4003 га для ведення колективного садівництва в мікрорайоні Осокорки Дарницького району міста Києва (том 1, а. с. 25-44).

За змістом додатку №1 до рішення Київської міської ради від 23.07.2015 № 908/1772, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0518 га з кадастровим номером :96:027:0014 була передана у приватну власність члену кооперативу ОСОБА_2 (том 2, а. с. 36).

Зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га за ОСОБА_2 08.02.2016, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 08.02.2016 (том 1, а. с. 45).

04 липня 2024 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л. А. звернувся ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_1 , в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 (том 2, а. с. 135).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оберемчук Л.А. від 04.07.2024 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі єдиному спадкоємцю за законом ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 . Таке рішення приватного нотаріуса мотивоване тим, що право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га, з кадастровим номером :96:027:0014, цільове призначення - для колективного садівництва, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , не було зареєстроване за померлою ОСОБА_2 за її життя, майно було зареєстроване після її смерті, така державна реєстрація права не є чинною (том 2, а. с. 151).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом додатку № 1 до рішення Київської міської ради від 23.07.2015 № 908/1772, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0518 га з кадастровим номером :96:027:0014 була передана у приватну власність члену кооперативу ОСОБА_2 .

Зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , садово-дачне товариство (Дарницький р-н), з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га за ОСОБА_2 08.02.2016, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 08.02.2016.

Суд, звертає увагу, що на момент прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.02.2016 набрав чинності Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) (у редакції, що діяла на момент внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

За змістом п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Законодавцем встановлено можливість державної реєстрації права власності за особою (спадкодавцем), яка вже померла на підставі поданих спадкоємцем документів, починаючи з 01.01.2016.

Проте на дату подання заяви спадкоємцем, яка вважається датою державної реєстрації, а саме на 30.11.2015 вказана норма ще не діяла, а отже реєстрація права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , садово-дачне товариство (Дарницький р-н), з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га за ОСОБА_2 08.02.2016, не є чинною.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що ОСОБА_2 за життя розпочинала у встановленому законом порядку процес приватизації земельної ділянки, а тому слід ставити питання про завершення процесу приватизації у зв`язку з її смертю, суд не погоджується з даними доводами, оскільки рішенням Київської міської ради від 23 липня 2015 року № 908/1772 «Про поділ земельної ділянки, що перебуває в оренді обслуговуючого кооперативу садово-дачного товариства "СТАДНЕ" для ведення колективного садівництва в мікрорайоні Осокорки Дарницького району міста Києва та передачі громадянам, членам обслуговуючого кооперативу садово-дачного товариства "СТАДНЕ", у приватну власність земельних ділянок для ведення колективного садівництва в мікрорайоні Осокорки Дарницького району міста Києва» передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) для колективного садівництва по АДРЕСА_2 , садово-дачне товариство «Стадне» (Дарницький район).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Тобто, ОСОБА_2 , за життя розпочала і завершила приватизацію земельної ділянки: площею 0,0518 га (кадастровий номер :96:027:0014) для колективного садівництва по АДРЕСА_2 , садово-дачне товариство «Стадне» (Дарницький район), отримавши рішення Київської міської ради від 23.07.2015 № 908/1772, на підставі якого вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 у приватну власність.

З огляду на наведене, процес приватизації земельної ділянки, розпочатий ОСОБА_2 і завершився за її життя, оскільки рішення органу місцевого самоврядування датоване 23.07.2015, тобто коли спадкодавиця ще була жива. ОСОБА_2 як член кооперативу мала право на приватизацію земельної дялнки та завершила встановлену процедуру приватизації у повному обсязі (за життя).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги після спадкодавця ОСОБА_2 , яка в установлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини.

У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Тобто, земельна ділянка може успадковуватися лише тоді, коли у її власника є правовстановчий документ, що посвідчує його право на таку земельну ділянку. Це може бути - державний акт на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, цивільно-правовий договір тощо.

Так, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу вимог ч.1 ст.78 ЦПК України, допустимими є докази, що одержані відповідно до порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірну ділянку саме на підставі рішення Київської міської ради, внаслідок чого вже після її смерті була проведена державна реєстрація права власності та отримано правовстановчий документ - свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 08.02.2016 саме на померлу спадкодавцю, спірна земельна ділянка, незважаючи що реєстрація права власності відбулася з порушеннями, право власності на земельну ділянку підлягає успадкуванню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача про обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, суд не погоджується з даними доводами, оскільки позивачем обраний спосіб захисту, визначений п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на обставини справи позивач обрав для себе спосіб захисту, передбачений чинним цивільним законодавством, з метою захисту свого невизнаного права на спірну земельну ділянку. Враховуючи, що позивач є донькою спадкодавці, тобто єдиною спадкоємицею за законом, і право на земельну ділянку переходить до позивача внаслідок спадкування, позовна вимога про визнання права власності на земельну дялнку в порядку спадкування за законом є таким способом захисту, який найефективніше захистить право позивача та відповідає правовій природі тих відносин, що виникли.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оберемчук Леся Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :96:027:0014, площею 0,0518 га, що зареєстрована за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Київська міська рада, , адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оберемчук Леся Анатоліївна, адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: