Справа № 369/6000/24
Провадження № 2/369/5114/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/6000/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_4 , в якому просила суд:

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у твердій грошовій сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , а після досягнення повноліття ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), встановити суму аліментів на неповнолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сім`я проживала разом за адресою: АДРЕСА_2 . Але через постійні сварки та насилля в сім`ї з боку батька дітей, позивачу з дітьми довелось переїхати до орендованої квартири.

Наразі діти проживають з матір`ю на її повному утриманні.

Факт проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю підтверджується Договором оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Щодо дітей:

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - навчається в 1-му класі, спеціалізованої школи АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою від 14.12.2023 року

ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) - навчається в 6-му Г класі, спеціалізованої школи АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою від 14.12.2023 року.

Діти при необхідності лікуються в медичному закладі Спеціалізований медико-діагностичний центр "АЦМД", що посвідчується довідкою від 26.02.2024 року.

ОСОБА_7 відвідує футбольний гурток, щомісячні витрати на який складають 1000 грн.

Щодо Матері

Позивач є турботливою матір`ю, веде здоровий спосіб життя, немає шкідливих звичок, відповідальною та надійною, працевлаштована.

ОСОБА_1 працює з 2003 року, весь час старалась мати свій дохід. З кінця 2021 року працевлаштована в закладі спеціалізований медико-діагностичний центр "АЦМД". Проте її заробітної плати не вистачає на утримання двох синів.

Відповідач ОСОБА_4 працює в компанії ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УНІВЕРСАЛЬНЕ АГЕНТСТВО "ПРО-ФАРМА.

Позивачу відомо, що відповідач отримує дохід більше 40 000,00 грн., але ймовірно що не весь дохід офіційний.

Відповідач не має інших утриманців.

Відповідач є фізично-здоровим молодим чоловіком, яким повинен забезпечувати свою дитину у відповідності до її потреб.

Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Є власником цієї квартири, що підтверджується Витягом з реєстру нерухомого майна.

В 2016 році придбав це майно за рахунок доходу отриманого при вконанні трудових обовязків, що свідчить про високий рівень заробітної плати.

Обґрунтування стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 13 000,00 грн.

По-перше:

З початком війни в України, ціни на продукти харчування та одяг для підлітків, проїзд зросли майже на 100 %, що ілюстрює таблиця здорожчання надана Державною службою статистики https://www.ukrstat.gov.ua/ (додаток до позовної заяви)

По-друге:

За підрахунками позивача витрати на двох дітей щомісячно складають близько 26 000,00 грн.,(детальна таблиця щомісячних витрат на дітей надається у вигляді додатку до позовної заяви).

Позивач вважає, що половину цієї суми 13000,00 грн повинен сплачувати відповідач, як батько дітей.

Тому, позивач розрахувала необхідну та обґрунтовану суму аліментів у розмірі 13000, 00 грн з батька щомісячно.

18.04.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

10.07.2024 року представник відповідача через канцелярію суду зареєстрував відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково у розмірі 2000,00 грн на кожну дитину. Крім того, просив суд вирішити питання щодо стягнення судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

11.07.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено:

Витребувати від Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) довідку про розмір доходів ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду в Київській області (вул. Бульварно Кудрявська, 16, Київ, 04053) довідку про розмір доходів ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Витребувати у Акціонерного товариства «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094) виписку по рахунку (рахунках), що відкритий чи був відкритий у АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за період з жовтня 2023 року по день закриття/по дату звернення).

06.08.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» через канцелярію суду зареєстрував відповідь щодо витребуваної інформації ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2024 року.

01.10.2024 року Головне управління ПФУ у Київській області через канцелярію суду зареєструвало відповідь щодо витребуваної інформації ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2024 року.

08.10.2024 року Головне управління ДПС у м. Києві через канцелярію суду зареєструвало відповідь щодо витребуваної інформації ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2024 року.

09.10.2024 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано додаткові пояснення у справі.

10.10.2024 року представником відповідача через канцелярію суду зареєстровано клопотання про залучення письмових доказів.

22.11.2024 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

22.11.2024 року представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували частково, просили суд позов задовольнити частково.

Суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши надані письмові докази у сукупності та покази свідка, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спільні діти сторін проживають разом з позивачкою.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування. Малолітні діти сторін проживають разом з позивачем та потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину підлягають стягненню з 09.04.2024 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що спільні діти сторін проживають разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд вважає необхідним присудити до стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у твердій грошовій сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , а після досягнення повноліття ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), встановити суму аліментів на неповнолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача суду не надано.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Суд вважає, що 6500,00 грн. на одну дитину є саме тим розміром аліментів, який відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати позивача на правову допомогу підтверджуються актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 13.03.2024 року та платіжними інструкціями.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також те, що вони не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 7000,00 гривень, який буде пропорційний розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у твердій грошовій сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , а після досягнення повноліття ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), встановити суму аліментів на неповнолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід Держави 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.11.2024 року.

Суддя А.В. Янченко