Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4129/24
Провадження №: 2-о/332/173/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді - Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковенка Олександра Сергійовича звернулася до суду із заявою про встановлення факту щодо належності документу, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 21 вересня 1982 року. Заява мотивована тим, що 11.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення №32 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії. Вказаним рішенням управління зазначає, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21 вересня 1982 року, оскільки дата народження на титульній сторінці дописана іншим чорнилом. Встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2024 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, від представника заявника адвоката Яковенка О.С. через електронний суд надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до судового засідання, не з`явилася, через електронний суду надала заву про розгляд справи без її участі, та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Кожна особа, як убачається зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що відповідно до прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі управління) рішення про відмову у призначенні пенсії №32, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21 вересня 1982 року, оскільки дата народження на титульній сторінці дописана іншим чорнилом. Страховий стаж зараховано згідно даних персоніфікованого обліку. Тому, заявнику відмовлено у призначені пенсії через відсутність необхідного страхового стажу (а.с.19).

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для отримання пенсії по інвалідності, але внаслідок заповнення трудової книжки іншим чорнилом відповідальною особою, що не залежало від заявника, позбавляє права на отримання вказаних соціальних гарантій. При цьому, суд зауважує, що усі інші необхідні атрибути, а саме: інформація на підставі чого робилися записи у трудовій книжці, дати звільнення та працевлаштування, підписи керівництва, печатки, у трудовій книжці наявні.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка с основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів її роботи з трудового стажу, що дає їй право на призначення пенсії по інвалідності, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань перерахунку пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт належності трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується паспортом громадянина України, карткою платника податків, довідкою до акта огляду МСЕК, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб. Відповідно до всіх вищевказаних документів, дата народження заявника є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, суд вважає, що трудова книжка НОМЕР_2 від 21 вересня 1982 року не містить жодних помилок, внесені відомості відповідають дійсності та трудова книжка дійсно належить заявнику.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її права на соціальний захист щодо вирішення питань перерахунку пенсії за віком, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, щодо належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП НОМЕР_3 ) документу, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , заповнена 21 вересня 1982 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2024.

Суддя Ю.І. Ретинська