ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9961/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.07.2020 р. відповідач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до якої було включно інформацію щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 . Рішенням від 13.08.2020 року управління призначило та виплатило відповідачу допомогу ВПО на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , з 13.07.2020 р. по 12.01.2021 р., в розмірі 1 000 грн., щомісячно. Після закінчення вказаного строку, строк виплати грошової допомоги було автоматично продовжено: з 13.01.2021 р. по 31.03.2022 р., в розмірі 1 000 грн., щомісячно; з 01.04.2022 по 31.10.2023 в розмірі 3 000 грн., щомісячно; з 01.11.2023 по 31.12.2023 в розмірі 2 000 грн., щомісячно. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709, передбачено що з 01.08.2023 р. виплата допомоги на проживання ВПО не продовжується особам, які за результатами перевірки станом на 15 липня 2023 р. перебували за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не повернулися в Україну станом на 1 серпня 2023 р. Під час проведення перевірки особової справи №621133 державним соціальним інспектором, за інформацією Державної прикордонної служби України встановлено, що відповідач не повідомила про те, що ОСОБА_1 виїхав 12.01.2022 з України через пункт Львів, разом з ОСОБА_1 та станом на 01.08.2023 р. ОСОБА_1 в Україну не повернувся. З 01.08.2023 р. відповідач не мала права на отримання допомоги ВПО та неправомірно отримувала допомогу на ОСОБА_2 за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 в розмірі 10 000 грн. Вказані кошти відповідачем не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.07.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до якої було включно інформацію щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

13.07.2024 р. ОСОБА_1 підписала розписку про те, що вона в разі зміни обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, зобов`язується повідомити управління праці та соціального захисту населення у 3-дениий термін (а.с.4).

Відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, від 13.08.2020 р., відповідачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на неповнолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709, визначено що з 01.08.2023 р., внутрішньо переміщеним особам, які за результатами перевірки станом на 15 липня 2023 р. перебували за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не повернулися в Україну станом на 1 серпня 2023 р., виплата допомоги не продовжується.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 30.01.2024 р. (а.с.6) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з відповідачем виїхали з України 12.01.2022 р. (а.с.6).

Будь-яких відомостей про повернення ОСОБА_1 в Україну станом на 01.08.2023 р. матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки №19 виданої 04.03.2024 р. Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Рівненської міської ради і отримувала допомогу ВПО За період з 01.08.2023 по 31.12.2023 відповідачу виплачено допомогу в розмірі 10 000 грн. (а.с.3).

Позивач посилається на те, що з 01.08.2023 р. відповідач не мала права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та неправомірно отримувала допомогу на ОСОБА_2 за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 в розмірі 10 000 грн. Відповідач не повідомила позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, а саме не повідомила про виїзд особи, на яку отримувала допомогу закордон.

Позивач надіслав на адресу відповідача лист-вимогу №08-01-210/24 від 10.05.2024 року (а.с.8) щодо повернення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 у розмірі 10 000 грн.

Докази повернення відповідачем отриманих у спірний період коштів (допомоги на проживання ВПО) в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Отже, відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку, зокрема щодо інформації про виїзд та проживання закордоном ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 10 000 грн., як набуті без достатньої правової підстави.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Враховуючи, що відповідач у встановлений законодавством строк не повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради (, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Соборна 12)надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 10 000 грн. 00 коп., судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА