Провадження № 2/761/6687/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

за участю секретаря: Яцишина А.О.,

представника відповідача: Гибало О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Укрпошта» про захист прав споживачів, відповідно до якої позивач просив суд:

1.Визнати неправомірним дії відповідача щодо не вручення позивачу рекомендованого поштового відправлення №216 з відміткою «Судова повістка», що було відправлене 25.03.2022 року Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

2.Визнати неправомірними дії відповідача щодо не вручення позивачу рекомендованого поштового відправлення №416 з відміткою «Судова повістка», що було відправлене 25.03.2022 року Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

3.Визнати недійсною довідку (ф.20) видану ПВПЗ -41 АТ «Укрпошта» від 08.04.2022 про причини повернення рекомендованого поштового відправлення №216 (з відміткою «Судова повістка») - «адресат відсутній за вказаною адресою», що було відправлене 25.03.2022 Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

4.Визнати недійсною довідку (ф.20) видану ПВПЗ-41 АТ «Укрпошта» від 08.04.2022 про причини повернення рекомендованого поштового відправлення №216 (з відміткою «Судова повістка») - «адресат відсутній за вказаною адресою», що було відправлене 25.03.2022 Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

5.Визнати не врученим з вини відповідача рекомендоване поштове відправлення №216 з відміткою «Судова повістка», що було відправлене 25.03.2022 Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

6.Визнати не врученим з вини відповідача рекомендоване поштове відправлення №2 з відміткою «Судова повістка», що було відправлене 02.05.2022 Роздільнянським районним судом Одеської області на його адресу: АДРЕСА_1;

7.Стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 23,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 , є споживачем поштових послуг, оскільки Роздільнянським районним судом Одеської області 25.03.2022, та 02.05.2022 на його адресу засобами поштового зв`язку через оператора АТ «Укрпошта» була направлені рекомендовані поштові відправлення № 216, №416 з позначкою «Судова повістка», які містили судові повістки із його викликом у судові засідання по справі №511/1483/20 на 28.04.2022, 25.05.2022. Проте, зазначені поштові відправлення не були вручення позивачу з незалежних від нього причин, натомість були повернуті підприємством зв`язку за зворотною адресою суду, що спричинило негативних для нього наслідків.

У позовній заяві вказано, що відомостями із офіційного сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» підтверджено, що 05.04.2022 до відділення поштового зв`язку №65448 (м. Роздільна) надійшло поштове відправлення №216, у той час поштове відправлення №416 надійшло до ВПЗ №65448 - 05.05.2022. Проте зазначені вище поштові відправлення №216, №416 працівниками відповідача за його адресою місця проживання не доставлялись та не вручались ані йому, ані повнолітнім членам його сім`ї. Також до його абонентської поштової скриньки листоношею не вкладались повідомлення про надходження зазначених вище рекомендованих листів №216, №416 з позначкою «Судова повістка», які б відповідали вимогам нормативно-правових актів, зокрема у своїй абонентській поштовій скриньці за адресою свого проживання він виявив єдине повідомлення за формою ф.22а про надходження судової повістки, яке було неналежно оформлене, адже із нього неможливо встановити, ким та коли було залишено, оскільки на поштовому штемпелі була вказана неіснуюча дата «36.05.2022», а прізвище працівника поштового зв`язку за реквізитами «прізвище», що склав таке повідомлення, було відсутнє. Окрім того, на зворотному боці конвертів листів №216, №416 - відсутні відмітки зроблені листоношею про вкладення повідомлення до її абонентської скриньки із знанням дати.

Позивачем вказано, що вказане, свідчить про порушення посадовими особами відповідача порядку вручення поштових відправлень, внаслідок чого він не був повідомлений відповідачем про надходження вказаних рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», а відтак він не зміг їх отримати, що спричинило до порушення його прав на отримання адресованих позивачу рекомендованих листів.

Позовна заява обґрунтована тим, що посадові особи відповідача всупереч закону 08.04.2022, 07.05.2022 були складені довідки за ф. 20 про те, що позивач нібито відсутній за вказаною на конвертах листів №216, №416 адресою, що також свідчить про порушення його прав, оскільки за відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про надходження на його адресу вказаних рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», законних підстав для складання довідок (ф.20) із зазначенням причин повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою» - у відповідача на було. За наведених обставин позивачем вказано, що відповідачем були порушені правила доставки вказаних листів.

Також, у позовній заяві вказано, що відомостями офіційного сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» підтверджено, що поштове відправлення зі штрих-кодом №216 було повернуто відділенням поштового зв`язку №65448 за зворотною адресою суду 11.04.2022 з причин «За закінченням встановленого терміну зберігання», а не «адреса відсутній за вказаною адресою», як про це зазначено у довідці ПВПЗ-41 АТ «Укрпошта» від 08.04.2022. Разом з тим, поштове відправлення зі штрих-кодом № 416 було повернуто відділенням поштового зв`язку №65448 за зворотною адресою суду 11.05.2022 із зазначенням причин повернення «Інші причини», а не « адресат відсутній за вказаною адресою», як про це зазначено у довідці ПВПЗ-41 АТ «Укрпошта» від 07.05.2022. Тому, позивач вважає, що довідки видані ПВПЗ-41 АТ «Укрпошта» від 08.04.2022, 07.05.2022 є недійними, оскільки, як зазначалось вище, законних підтяв для їх складання у відповідача не було, натомість відомості зазначені у довідках не узгоджуються із офіційними відомостями відповідача, розміщених на його сайті щодо причин повернення зазначених вище листі. За наведених обставин позивач зазначає, що відповідачем були порушені правила доставки вказаних листів.

Так, позивачем вказано, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по доставці від Роздільнянського районного суду Одеської області рекомендованих поштових відправлень №216, №416 з позначкою «Судова повістка», оскільки такі відправлення з вини відповідача не були йому врученими, а були безпідставно повернуті суду з незалежних від нього причини. Оскільки, вказані рекомендовані повідомлення не були вручені з вини відповідача, то з останнього підлягає стягнення штрафу у розмірі 25 відсотків вартої послуг поштового зв`язку.

У позовній заяві вказано, що зміст конвертів поштових відправлень №216, №416 свідчить, що дані поштові відправлення оплачені літерними марками «F», відповідно до оприлюднених на сайті АТ «Укрпошта» тариф на літерні поштові марки «F» становить 23,00 грн., а тому вартість послуги з надсилання рекомендованих поштових відправлень №216, №416 з позначеною «Судова повістка» склала суму 92,00 грн. (2 листа х 2 марки «F» х 23 грн.). Таким чином, розмірі штрафу за несвоєчасну доставку зазначених вище поштових відправлень становить 23,00 грн. (92 грн. х 25%).

У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», про захист прав споживачів передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній цивільній справі. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

14.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказано, що ОСОБА_1 не може виступати споживачем по договору про надання послуг поштового зв`язку, оскільки він не є їх замовником та споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а отже не може користуватися правами наданими Законом України «Про захист прав споживачів», а також претендувати на отримання відшкодувань передбачених Законом України «Про поштовий зв`язок». Разом з тим, позивач виключно наділений правами визначеними Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, як користувач послуг у статусі «адресат». При цьому, відповідачем також вказано, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свої прав. З поміж іншого, у відзиві вказано, що при доставці відправлень, на адресу позивача, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки інші способи доставки рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» та оформлення довідок ф.20 про причини повернення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» не передбачені законом.

14.06.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якому позивачем викладено заперечення щодо обставин викладених у відзивів, а також викладено обставини аналогічні тим, що викладені у позові.

20.06.2024 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив у яких відповідачем викладено обставини аналогічні тим, що були викладені у відзиві.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2024 закрито підготовче провадження у справі за вказаним позовом за та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні 11.12.2024 залишено без розгляду заяву позивача ОСОБА_1 із просувальних питань відповідно до вимог ч. 2 ст. 222 ЦПК України.

В судовому засіданні 11.12.2024 відмовлено в прийнятті додаткових пояснень у справі (пояснення на заву з процесуальних питань) представника відповідача - Бєлікова В.О., відповідно до вимог ч. 8 ст. 83 ЦПК України та у зв`язку з невиконанням ч. 9 ст. 83 ЦПК України.

Позивач в судове засіданні не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, до суду 09.12.2024 (Вхід № 117411) надійшла заява позивача у якій він просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що ОСОБА_1 , є споживачем поштових послуг, оскільки Роздільнянським районним судом Одеської області 25.03.2022, та 02.05.2022 на його адресу засобами поштового зв`язку через оператора АТ «Укрпошта» була направлені рекомендовані поштові відправлення № 216, №416 з позначкою «Судова повістка», які містили судові повістки із його викликом у судові засідання по справі №511/1483/20 на 28.04.2022, 25.05.2022. Проте, зазначені поштові відправлення не були вручення позивачу з незалежних від нього причин, натомість були повернуті підприємством зв`язку за зворотною адресою суду, що спричинило негативних для нього наслідків.

У позовній заяві вказано, що відомостями із офіційного сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» підтверджено, що 05.04.2022 до відділення поштового зв`язку №65448 (м. Роздільна) надійшло поштове відправлення №216, у той час поштове відправлення №416 надійшло до ВПЗ №65448 - 05.05.2022. Проте зазначені вище поштові відправлення №216, №416 працівниками відповідача за його адресою місця проживання не доставлялись та не вручались ані йому, ані повнолітнім членам його сім`ї. Також до його абонентської поштової скриньки листоношею не вкладались повідомлення про надходження зазначених вище рекомендованих листів №216, №416 з позначкою «Судова повістка», які б відповідали вимогам нормативно-правових актів, зокрема у своїй абонентській поштовій скриньці за адресою свого проживання він виявив єдине повідомлення за формою ф.22а про надходження судової повістки, яке було неналежно оформлене, адже із нього неможливо встановити, ким та коли було залишено, оскільки на поштовому штемпелі була вказана неіснуюча дата «36.05.2022», а прізвище працівника поштового зв`язку за реквізитами «прізвище», що склав таке повідомлення, було відсутнє. Окрім того, на зворотному боці конвертів листів №216, №416 - відсутні відмітки зроблені листоношею про вкладення повідомлення до її абонентської скриньки із знанням дати.

Позивачем вказано, що вказане, свідчить про порушення посадовими особами відповідача порядку вручення поштових відправлень, внаслідок чого він не був повідомлений відповідачем про надходження вказаних рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», а відтак він не зміг їх отримати, що спричинило до порушення його прав на отримання адресованих позивачу рекомендованих листів.

Згідно абз. 2 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2759-III від 04 жовтня 2001р., (в редакції, що діяла на момент надання послуг), послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. - абз. 4 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» в редакції, що діяла на момент надання послуг),.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; також сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України). Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017 затверджена Всесвітня поштова конвенція, яка підписана від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха. Відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України від 14.06.2013 № 405 (Зареєстровано в Мінюсті України 05.07.2013 р. за №1123/23655) визначено Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (правонаступник АТ «Укрпошта») призначеним оператором для здійснення поштових послуг і виконання зобов`язань, що випливають із актів Всесвітнього поштового союзу.

Згідно із п. 1.7 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, всі положення стосовно відповідальності призначених операторів, є беззаперечними, обов`язковими і вичерпними. Призначені оператори за будь-яких обставин не несуть відповідальності навіть у випадку серйозної помилки вище межі, встановленої в Конвенції та Регламентах.

Такі вимоги міжнародного договору та Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2759-III від 04 жовтня 2001р., (що діяв на момент надання послуг) далі Закон № 2759- III обумовлені специфікою послуг, які надають поштові оператори, адже поштовий оператор відповідає тільки за доставку поштових відправлень.

Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів».

Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», на думку суду, не стосується правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, оскільки, як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу правовідносин, які регулюються Законом України «Про поштовий зв`язок», а тому а відносини між позивачем і відповідачем, в тому числі і відповідальність відповідача, в даному випадку, регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок».

Згідно ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до даних позовної заяви відправником рекомендованих поштових відправлень № 216 та № 416 з позначкою «Судова повістка» був Роздільнянський районний суд Одеської області, а не ОСОБА_1 , що не заперечується останнім.

Крім того, згідно п. 7 та 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Закон виділяє окрему категорію користувачів послуг, таку як адресат (одержувач) - юридична або фізична особа, якій адресується поштове відправлення, телеграфне чи інше повідомлення (абз 4. ч. 1 ст. 1 Закону), яка наділена правами визначеними п. 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в в редакції, що діяла на момент надання послуг), а саме правом на:

- продовження строку зберігання в приміщенні об`єкта поштового зв`язку місця призначення адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу до двох місяців з дня надходження;

- пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень, поштових переказів на іншу адресу.

Адресат також має право:

- відмовитися від одержання поштового відправлення, поштового переказу;

- подати заяву на розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу.

Враховуючи це, споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є особа, яка уклала усний чи письмовий договір з надавачем послуг, що підтверджується письмовим договором, касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, ОСОБА_1 не може виступати споживачем по договору про надання послуг поштового зв`язку, оскільки він не є їх замовником та споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а отже не може користуватися правами наданими Законом України «Про захист прав споживачів», а також претендувати на отримання відшкодувань передбачених Законом України «Про поштовий зв`язок».

Враховуючи вищевикладене, адресат як користувач послуг наділений правами, в межах визначених Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції, що діяла на дату приймання до пересилання відправлення) та не може користуватись правами наданими відправнику, який є стороною за договором надання послуг поштового зв`язку і є власником відправлення до моменту його вручення.

Разом з тим, позивач виключно наділений правами визначеними Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, як користувач послуг у статусі «адресат».

Посилання Позивача на Порядок пересилання поштових відправлень, затверджений наказом УДППЗ «Укрпошта» від 12.05.2006 N 211, на якому побудована позиція його позову, вказаний порядок втратив чинність 01 жовтня 2017 року відповідно до наказу ПАТ «Укрпошта» №773 від 19 червня 2017 року, що підтверджується даними порталу Верховної Ради України: https://zakon.rada.gov.Ua/rada/show/v0211253-06#Text. Саме Правила надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції, що діяла на дату прийняття до пересилання відправлень) визначали порядок доставки рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка».

Відповідно до ч. 1-2 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» (в редакції, що діяла на момент надання послуг),) оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Пересилання рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», у випадку доставки судових повісток у порядку цивільного судочинства, здійснюється АТ «Укрпошта» відповідно до укладених договорів з органами судової влади. Порядок доставки та вручення судових повісток визначається ЦПК України (в редакції, що діяла на момент надання послуг) та Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009року №270 (в редакції, що діяла на момент надання послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно частини 1-4 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Правила надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в в редакції, що діяла на момент надання послуг) щодо доставки рекомендованих листів визначають наступне.

Пункт 99-1 Правил передбачає, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

З огляду на вищевикладене, доставка та вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» фізичним особам здійснюється виключно у порядку визначеному ст. 128, 130 ЦПК України та п. 99і Правил, Відповідач, як оператор поштового зв`язку не може змінювати або визначати інший спосіб доставки рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» та обирати інший спосіб оформлення довідок ф.20, яка засвідчує причину повернення відправлення, ніж визначений Правилами.

Так, п. 99-1 Правил чітко визначає, що працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», у випадку відсутності адресата вдома або відсутності - будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї, які проживають разом з ним. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Таким чином, відповідач при доставці рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» може діяти виключно в порядку визначеному п. 99-1 Правил. А також при оформленні довідки ф. 20 про причини повернення рекомендованого листа, АТ «Укрпошта» вказує причину повернення визначену вимогами Правил «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи вищевикладене, при доставці відправлень на адресу позивача, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом критично оцінюються надані позивачем докази постійного проживання його та трьох повнолітніх членів його сім`ї за адресою доставки вказаних рекомендованих листів ( АДРЕСА_1 ), як на підставу перебування за вказаною адресою пі дчас досталеннв вкзааних відправлень, з огляду на наступне.

Витяг з реєстру територіальної громади від 22.08.2023 року та витяг № 1205 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.08.2023 року сформовано станом на серпень 2023 року, тоді як доставка відправлень здійснювалась у березні та травні 2022 року. Крім того, вищевказані документи підтверджують, що перелічені в них особи зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але ці документи не є підтвердженням того, що вказані особи перебували за адресою доставки на дату та час доставки відправлень працівником АТ «Укрпошта».

Щодо вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 23,00 гри., слід зазначити наступне.

Позивач є користувачем послуг поштового зв`язку в статусі «адресат» та не є відправником рекомендованих листів №216 (відповідно до даних позовної заяви прийнятий до пересилання 25.03.2022) та № 416 (відповідно до даних позовної заяви прийнятий до пересилання 02.05.2022) з позначкою «Судова повістка».

Права «адресата», як користувача послуг визначені п. 123 Правил, а саме: адресат стосовно рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» має право подати заяву на розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення.

Пунктом 129. Правил встановлено, що оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом.

Відповідальність Відповідача, як оператора поштового зв`язку щодо пересилання рекомендованих листів №216 (відповідно до даних позовної заяви прийнятий до пересилання 25.03.2022) та № 416 (відповідно до даних позовної заяви прийнятий до пересилання 02.05.2022) з позначкою «Судова повістка» визначено ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» (в редакції, що діяла на дату прийняття до пересилання рекомендованих листів).

Оператори поштового зв`язку несуть відповідальність перед користувачами послуг за порушення при наданні послуг поштового зв`язку з пересилання рекомендованих листів:

- за повну втрату рекомендованого листа;

- за несвоєчасну доставку усіх видів реєстрованих поштових.

Послуга з пересилання рекомендованих листів №216 та № 416 з позначкою «Судова повістка» надана в повному обсязі відповідно до вимог п. 99-1 Правил.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг.

Таким чином, враховуючи, що позивач не є відправником рекомендованих листів №216 та № 416 з позначкою «Судова повістка» і у нього відсутня квитанція чи інший документ про оплату послуг, він не може претендувати на відшкодування, визначені Законом України «Про поштовий зв`язок».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до ст.12, ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті, не впливають на вищевказані висновки суду.

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 3,4, 14, 15, 16, 177, 626, 651, 837, 901-902, 907, ЦК України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, ст. ст. 3-5, 12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача , - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.01.2025.

Суддя: