УХВАЛА

25 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 296/5899/17

провадження № 61-7521ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В.,

Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом Управління капітального будівництва Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року, повний текст якої складено 12 квітня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2024 рокукасаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги (5 днів), а саме для сплати судового збору у розмірі 3 200 грн та надання суду виправленої касаційної скарги, оформленої відповідно до

статті 392 ЦПК України, її копій відповідно до кількості учасників справи. Також запропоновано подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням виключних підстав для його поновлення з урахуванням вимог частини третьої статті 394 ЦПК України, та доказів, що підтверджують виключність обставин, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження.

Залишаючи касаційну скаргу без руху в частині пропуску присічного строку на касаційне оскарження, суд касаційної інстанції зазначив, що представник ОСОБА_1 - адвокат Удод П. М. був присутнім у судовому засіданні

11 квітня 2023 року, проте із заявою про отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови заявник звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира лише 27 березня 2024 року. Доказів того, що з 11 квітня 2023 року до 26 березня 2024 року заявник цікавився станом розгляду його апеляційної скарги і вживав всі можливі дії для отримання копії оскаржуваної постанови, він не надав. Заявник не вказав, що саме перешкодило вчасному отриманню копії постанови. Крім того, касаційний суд врахував, що оскаржувана постанова перебуває у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, і оприлюднена 14 квітня 2023 року.

Копію ухвали Верховного Суду від 12 червня 2024 року заявник отримав

19 вересня 2024 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

24 вересня 2024 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме сплатив судовий збір, надав виправлену редакцію касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У поданому клопотанні та виправленій редакції касаційної скарги заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він та його представник були відсутні у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови і апеляційний суд не надав її копію представнику. Вказує, що він неодноразово, а саме 20 квітня 2023 року, 3 травня 2023 року, 30 травня 2023 року та 4 грудня

2023 року звертався до Житомирського апеляційного суду із заявами про стан розгляду даної справи та про видачу копії судового рішення за результатами перегляду справи, проте всі звернення залишені без розгляду.

Також, 15 листопада 2023 року він вперше звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про видачу копій повних текстів судових рішень місцевого та апеляційного судів. Копії повного тексту постанови Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року та рішення Корольовського районного суду

м. Житомира від 31 травня 2022 року заявник отримав лише 18 квітня 2024 року.

Крім того, 20 квітня 2023 року внаслідок пожежі електронні данні стосовно цієї справи, які зберігалися на його ноутбуці та у смартфоні, пошкоджені.

На підтвердження викладеного заявник надав копії квитанцій про оплату рекомендованих листів на адреси Житомирського апеляційного суду та Корольовського районного суду м. Житомира і копію довідки Сервісного центру «NTC» від 20 квітня 2023 року про неможливість збереження даних на ноутбуці та у смартфоні ОСОБА_1 .

Матеріали касаційного провадження містять копії таких документів: заяви ОСОБА_1 про надання копії повних текстів рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цивільній справі № 296/5899/17 від 27 березня 2024 року; супровідного листа Корольовського районного суду м. Житомира

від 5 квітня 2024 року; фіскального чека Акціонерного товариства (далі - АТ) «Укрпошта»; конверта зі штрихкодовим ідентифікатором 081 та відомості із сайту АТ «Укрпошта».

З огляду на зазначене заявник вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин і просить його поновити.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року

у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Частиною третьою статті 394 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Визначений частиною третьою статті 394 ЦПКУкраїнистрок є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком зазначених випадків.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження незалежно від причин пропуску строку на касаційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Виключенням з цього правила є подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або строк на касаційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Подібний висновок викладений упостанові Верховного Суду від 26 липня

2023 року у справі № 753/4792/17 (провадження № 61-2722св23).

Установлено, що оскаржувану постанову Житомирського апеляційного суду прийнято 11 квітня 2023року, повний текст якої складено 12 квітня 2023 року. Касаційну скаргу на це судове рішення подано 18 травня 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18

(провадження № 14-29цс24) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що «особою, не повідомленою про розгляд справи», не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 оскаржував в апеляційному порядку рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня

2022року, а його адвокат Удод П. М. був присутнім у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та підтримував вимоги апеляційної скарги, заявник (який був ініціатором апеляційного перегляду) обізнаний про розгляд даної справи.

При цьому він не підтвердив доказами своє твердження про відсутність його представника у відповідному судовому засіданні та таке спростовується змістом оскаржуваної постанови.

Заявник не довів, що неотримання оскаржуваної постанови відбулося з вини судів попередніх інстанцій, оскільки надані ним копій квитанцій не підтверджують направлення саме його звернень про видачу судових рішень, так як, не містять описів вкладень рекомендованих листів. При цьому, вказані ним інтервали відповідних звернень до судів, а саме 20 квітня 2023 року, 3 травня 2023 року,

30 травня 2023 року та 4 грудня 2023 року вказують, що він не проявив зацікавленості в отриманні копії повного тексту оскаржуваної постанови в межах присічного строку на касаційне оскарження.

Вказані аргументи не підтверджуть, що заявник пропустив присічний строк на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Також втрата електронних даних на відповідних пристроях заявника не свідчить про пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, дослідивши подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та додані до нього матеріали, Верховний Суд не встановив виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України.

З огляду на зазначене ОСОБА_1 не довів у визначений законом спосіб наявність виняткових обставин пропуску присічного строку на касаційне оскарження, визначених в частині третій статті 394 ЦПК України, а саме не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджують пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, або доказів того, що заявника не повідомлено про розгляд справи.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 31 травня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 11 квітня 2023 року суд касаційної інстанції відмовляє на підставі

частини третьої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами третьою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 травня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом Управління капітального будівництва Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська