Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/2048/24
Провадження № 2/572/798/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - КУДІНІЙ А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/2048/24 за позовом ОСОБА_1 до СТЕПАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до поданої позовної заяви позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала по АДРЕСА_1 . На момент смерті мати була зареєстрована саме за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) на території Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області.

Позивач виявила бажання прийняти спадщину після смерті матері, як єдиний спадкоємець останньої, в зв`язку із чим 19 квітня 2024 року звернулась до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу , якою було заведено спадкову справу, однак, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском визначеного законом процесуального строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення з цього питання до суду.

В обгрунтовання заявлених вимог ОСОБА_2 вказує, що про наявність спадкового майна їй не було відомо. Так, про наявність належного матері майна : паю у сільськогосподарському приватному підприємстві «Степанське», їй стало відомо лише в на початку 2024 року від Степанської селищної ради.

Крім цього, позивач просить врахувати, що на час відкриття спадщини вона тривалий час перебувала на заробітках за кордоном, після чого мала проблеми зі здоров`єм, через що проходила стаціонарне лікування із хірургічним втручанням.

Вказані обставини позивач просила врахувати, визначивши їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який вона пропустили з поважних причин, в зв`язку із чим вона звернулись із цим позовом до суду.

В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою просила здійснювати розгляд справи у відсутності сторони, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі.

Представником відповідача Степанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, у судове засідання також подано письмову заяву про розгляд даної справи у відсутності сторони на підставі наявних доказів, заперечень щодо позовних вимог відповідачем не подано.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 квітня 2019 року доводить, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Рівне, що додатково доводиться наданою суду позивачем копією довідки про причину смерті №230 від 29 квітня 2019 року.

Із копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_2 від 17 вересня 2007 року та договору оренди земельної частки (паю) від 20 січня 2000 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя дійсно на праві власності мала частку у пайовому фонді майна КСП «Степанське», реорганізованого у СПП «Степанське».

Отже, наведені вище докази доводять наявність у ОСОБА_3 спадкового майна та факт відкриття спадщини внаслідок смерті власника майна, на яке претендує позивач.

На момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , одна.

Вказана обставина доведена копією довідки №363 від 17 квітня 2024 року, виданою Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводить, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21 листопада 1956 року). При чому зміна прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » відбулась внаслідок реєстрації позивачем шлюбу із ОСОБА_8 , що мало місце 15 листопада 1974 року та підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу (серії НОМЕР_4 від 15 листопада 1974 року).

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері, відповідно до ст.1261 ЦК України.

Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач зазначала, що у строк, визначений законодавством, вона не подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері.

Вказані обставини додатково доводяться повідомленням №1521/01-16 від 19 квітня 2024 року за підписом приватного нотаріуса О.Войцехович та Витягом із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого станом на 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_3 із датою смерті 2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем дійсно не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тривалим перебуванням за кордоном, на підтвердження чого надала копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на власне ім`я, в якому міститься відмітка про перетин кордону України на виїзд 31 серпня 2019 року та на в`їзд 04 жовтня 2019 року і з 19 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно з якою саме лише перебування за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити таку дію (постанови від 07.12.2023 р., справа № 548/2415/21, провадження № 61-6134св23 ; від 26.06.2024 р., справа № 155/1316/21, провадження № 61-18141св23).

Такий підхід сформувався у зв`язку з правовою можливістю спадкоємця, який перебуває на території іншої держави, прийняти спадщину шляхом звернення до дипломатичної, консульської установи України, які вчиняють нотаріальні дії на підставі Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 р. № 142/5/310.

Тож само по собі перебування спадкоємця за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК.

Додатково Верховний Суд роз`яснив, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (постанова від 13.04.2023 р., справа № 607/13549/21, провадження № 61-562св23).

Таким чином спадкоємець має широкі правові можливості щодо здійснення права на спадкування як шляхом особистого звернення до нотаріуса, уповноваженої на це посадової особи органу місцевого самоврядування або до дипломатичної, консульської установи України, так і шляхом направлення заяви про прийняття спадщини поштою, в тому числі електронного повідомлення.

Крім цього, позивач вказує про необізнаність про наявність спадкового майна, що також просить врахувати як поважну причину пропуску строку прийняття спадщини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних обставин, за яких позивач дізналась про наявність спадкового майна, а саме : паю у СПП «Степанське», стороною не наведено, доказів цим обставинам суду не надано.

Отже, за змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.

Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері без поважних причин, які б були суттєвими та непереборними (доказів на підтвердження зворотнього, стороною суду не надано).

Крім цього, позивач просила врахувати, що вона тривалий час перебувала на лікуванні, що також перешкодило їй прийняти спадщину після смерті матері, відповідно до закону.

В даному випадку судом враховано, що поважними причинами, які завадили спадкоємцю прийняти спадщину, є такі обставини, які існували виключно у період, протягом визначеного законодавством процесуального строку для вчинення певної дії ( в даному випадку, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини). Інші обставини, які мали місце за межами такого процесуального строку, не можуть бути враховані судом як поважні причини його пропуску.

На підтвердження вказаних позивачем обставин, нею долучено до позовної заяви медичні документи, відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно протягом тривалого часу перебувала на лікуванні, має хронічні захворювання, перенесла оперативне втручання.

Однак, такі докази не можуть свідчити про поважність причин неприйняття нею спадщини, оскільки вона мала вчинити такі дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (тобто, з 27 квітня 2019 року по 19 жовтня 2019 року), в той час як наведені вище докази доводять факт перебування на лікуванні позивача з січня 2022 року.

Отже, вказані обставини не могли вплинути на своєчасність прийняття позивачем спадщини, що залишилась після смерті матері.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до СТЕПАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області (с-ще Степань Майдан Незалежності,1 Сарненського району Рівненської області, ) про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: