Номер провадження: 22-ц/813/1701/24
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сегеди С.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», представника відповідача Кирдан А.В.,

переглянувши справу №522/17255/17 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі філії про стягнення збитків за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року у складі судді Шенцевої О.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 14 вересня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 30 грудня 2013 року уклав з АТ КБ «ПриватБанк» Договір №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт», за яким для розміщення на депозитному вкладному рахунку передав 950000,00 грн.

Крім того, 30 грудня 2013 року уклав з АТ КБ «ПриватБанк» Договір №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт», за яким для розміщення на депозитному вкладному рахунку передав 686228,74 грн.

Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» були розміщені на сайті: pb.ua, з якими ознайомився та до яких приєднався, про що є відповідний запис у договорах.

Відповідно до розміщених на сайті: pb.ua Умов надання послуг по депозитам владнику за депозитом «Стандарт» надавалась можливість (право) безоплатного переоформлення вкладу на іншу валюту зі зберіганням раніше нарахованих відсотків. Здійснення операції з переоформлення відповідно до Умов, викладених відповідачем на своєму сайті, становив термін від 1 до 3 банківських днів. При цьому конвертація коштів мала здійснюватися по комерційному курсу ПриватБанку, діючому на момент здійснення операції.

У пункті 21 Договорів зазначено, що порушник умов договору несе відповідальність, передбачену законодавством України.

З метою реалізації права на переоформлення договорів по депозитним вкладам «Стандарт» звернувся до Южного ГРУ КБ «ПриватБанк» з заявою від 15 вересня 2014 року, про що свідчить наявна на заяві відмітка про її отримання 17 вересня 2014 року за вхідним №4317. Проте, відповідач відмовився переоформити депозитний вклад за його заявою з гривні на іншу валюту (на долари США), чим порушив власні Умови надання банківських послуг, до яких він приєднався, уклавши договори депозитних вкладів «Стандарт». Такі дії відповідача вважає протиправними та заявляє про завдання збитків у вигляді упущеної вигоди на суму, рівну 3415546,68 грн., еквівалент 131874,39 доларів США з розрахунку:

за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року 1927147,99 грн., еквівалент 74407,25 доларів США;

за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року 1488398,80 грн., еквівалент 57467,14 доларів США.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача філії «Южне Головне Регіональне Управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 3415546,68 грн., еквівалент 131874,39 доларів США (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.22).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року справу прийнято до провадження іншого судді (т.1 а.с.40).

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що Договори укладено 30 грудня 2013 року, у Договорах ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті: pb.ua, та приєднується до них. Станом на день укладення Договорів діяли Умови та Правила в редакції від 01 грудня 2013 року, розміщені за адресою: https://privatbank.ua/ru/terms, Розділом 2.2.3.3. регламентовані умови вкладу «Стандарт». Позивач до позову додав витяг з Умов та Правил станом на 01 вересня 2014 року та розділ, який регламентує інший вид вкладу «Мультивалютний», який дійсно передбачає конвертацію в інші валюти (розділ 2.2.3.6.2.). Вклад «Стандарт» і вклад «Мультивалютний» - різні види вкладів, що відрізняються умовами та регламентуються різними розділами Умов та Правил надання банківських послуг (Вклад «Стандарт» - розділ 2.2.3.3. Вклад «Мультивалютний» - розділ 2.2.3.6.). При цьому, умова конвертації була лише при вкладі «Мультивалютний» до того ж в редакціях Умов і Правил станом як на 2013 рік, так і на 2014 рік. АТ «КБ «Приват Банк» виходить з того, що умова конвертації відноситься лише до вкладів, укладених за програмою вклад «Мультивалютний», тому не може застосовуватися до інших видів вкладів, у тому числі до вкладу позивача, який оформлений за програмою «Стандарт». У АТ КБ «ПриватБанк» відсутній обов`язок проведення конвертації гривневого вкладу позивача у долари США (чи будь-яку іншу валюту), а посилання позивача на пункт 2.2.3.6.2 та 2.2.3.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг є необґрунтованим. Крім того, посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку в редакції станом на 10 липня 2014 року є таким, що не відноситься до укладених депозитних договорів між ПриватБанк та ОСОБА_1 , так як договори укладені 30 грудня 2013 року під час дії Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в редакції від 01 грудня 2013 року (варто зазначити, що обидва розділи не зазнали змін в обох редакціях і залишилися ідентичними) (т.1 а.с.42-43).

30 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача філії «Южне Головне Регіональне Управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 3541831,69 грн., еквівалент 137014,77 доларів США (т.1 а.с.71-74).

15 червня 2018 року відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав доповнення до відзиву, за змістом яких вказав, що позивач наполягає на тому, що Банк не виконав його заяву на конвертацію валюти належних йому депозитів з гривні в долар США, датовану 17 вересня 2014 року, чим порушив його право як вкладника на таку конвертацію. Банк додатково зазначає, що крім іншого на день звернення ОСОБА_1 з заявою про конвертацію вже діяла Постанова Національного банку України «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного валютного ринків України» №540 від 29 серпня 2014 року, підпунктом 3 пункту 1 якої було встановлено обмеження сум для здійснення валютно-обмінних операцій з продажу готівкової іноземної валюти або банківських металів одній особі в один операційний (робочий) день у сумі, що не перевищує в еквіваленті 3000 гривень у межах однієї банківської установи. Позивачу у відповіді на його звернення ПриватБанк вказав, що процедура переоформлення діючого депозиту на депозит в іншій валюті передбачає розірвання договору із збереженням всіх раніше нарахованих відсотків, після чого Банк в порядку, передбаченому Інструкцією «Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», затвердженої Постановою правління Національного банку України №502 від 12 грудня 2002 року, здійснює валютно-обмінні операції особі на загальних підставах. Тобто, будь-які операції по депозитному вкладу відповідно до умов договору можуть бути здійснені тільки у готівковому порядку шляхом розірвання договору депозитного вкладу, видачу усієї суми вкладу позивачу готівкою і в подальшому конвертацію цієї виданої суми в обрану клієнтом валюту з урахуванням обмежень (по 3000,00 грн. в день). Отже, ПриватБанк не мав ані договірного обов`язку, ані реальної можливості виконати заявлену вимогу Позивача (т.1 а.с.95-96).

12 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позову та розміру позовних вимог, в якій вказав, що вважає, що спричинені відповідачем збитки внаслідок відмови є не упущеною вигодою, а прямими збитками внаслідок відмови від здійснення обов`язку із конвертації гривневого вкладу у доларовий еквівалент, який встановлений укладеним між сторонами договором. З доданої до позовної заяви інформації із сайту відповідача вбачається, що для депозитів «Стандарт» як і для «Депозиту Плюс» передбачена можливість безкоштовно переоформити вклад в іншу валюту зі збереженням раніше нарахованих відсотків. Вклад «Стандарт» передбачає можливість відкриття депозиту у будь-яких з доступних валют, в тому числі і декількох, при цьому, розділ Правил «Депозит мультивалютний» 2.2.3.6. не передбачає будь-яких окремих умов, які б відрізняли його від інших фінансових продуктів, натомість вказаний розділ визначає лише порядок конвертації вже існуючого вкладу в іншу валюту. У відповіді на заяву позивача про конвертацію Банк послався на те, що «Мультивалютна властивість» - це додатковий сервіс, що дозволяє вкладнику переоформити свій діючий вклад на депозит в іншій валюті. Посилання Банку на неможливість здійснення конвертації грошових коштів у зв`язку із забороною, встановленою Постановою Національного банку України №591 від 22 вересня 2014 року, є безпідставним, так як нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні статті 4 ЦК України. Позиція Банку є надуманою, спекулятивною та такою, що суперечить Правилам, встановленим самим відповідачем, та які є частиною договору, чинному законодавству та судовій практиці. Внаслідок порушення Банком свого обов`язку із конвертації гривневого депозиту у доларовий депозит, позивач зазнав прямих втрат у сумі 3605577,21 грн. Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача філії «Южне Головне Регіональне Управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» збитки у вигляді прямих втрат внаслідок курсової різниці долара США до гривні у зв`язку з відмовою відповідача здійснити конвертацію на суму 3605577,21 грн., еквівалент 138409,87 доларів США (т.1 а.с.106-109).

11 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судової економічної експертизи для вирішення питання щодо збитків, яких зазнав позивач внаслідок відмови відповідача здійснити 17 вересня 2014 року конвертацію вкладу на підставі Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.131-132).

31 січня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав заперечення проти призначення експертизи, за змістом яких вказав, що Банк не заперечує розрахунок заявленої позивачем суми, а заявляє про відсутність у Банку обов`язку проводити конвертацію як таку (т.1 а.с.135-137, 142-144).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року призначено у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про розмір збитків на момент складання експертного висновку, яких зазнав позивач внаслідок відмови відповідача здійснити 17 вересня 2014 року конвертацію вкладу на підставі Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.151-152).

09 квітня 2020 року судовим експертом Бочкарьовим Д.О. (Свідоцтво №1250 від 09 червня 2008 року) надано суду Повідомлення №151 від 12 березня 2020 року про неможливість надання висновку судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи №522/17255/17 (т.1 а.с.156-167).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року призначено у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про розмір збитків на момент складання експертного висновку, яких зазнав позивач внаслідок відмови відповідача здійснити 17 вересня 2014 року конвертацію вкладу на підставі Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.186-187).

Експертизу не проведено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року за клопотанням представника в інтересах позивача ОСОБА_1 в порядку забезпечення доказів витребувано у філії «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» бухгалтерські оборотні відомості (облікові реєстри), що відображають облік отримання коштів на депозит, нарахування процентів за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року; положення про надання депозитних послуг фізичним особам; положення про надання послуг з відкриття та обслуговування рахунків; положення про проведення касових операцій з прийняття та видачі готівкових коштів, здійснення купівлі-продажу іноземних валют, проведення операцій з конвертації валют; положення про облікову політику Банку; план рахунків; первинні меморіальні і касові документи щодо отримання коштів на депозит та нарахування відсотків за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року; договори на відкриття та обслуговування рахунків і виписку руху грошових коштів по рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 і по іншим відкритим рахункам для проведення нарахувань і зарахувань відсотків по депозитам відповідно до Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.205-206).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року призначено у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про розмір збитків на момент складання експертного висновку, яких зазнав позивач внаслідок відмови відповідача здійснити 17 вересня 2014 року конвертацію вкладу на підставі Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.220-221).

21 квітня 2021 року на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надано витребувані документи (т.2 а.с.1-241, т.3 а.с.1-248, т.4 а.с.1-244, т.5 а.с.1-250, т.6 а.с.1-250, т.7 а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-198).

08 грудня 2021 року судовим експертом Бочкарьовим Д.О. надано Висновок експерта №165 від 07 грудня 2021 року за матеріалами цивільної справи №522/17255/17, згідно якого розмір збитків, спричинених позивачу внаслідок відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити конвертацію вкладу з гривні у долар США за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року, визначений рівним 102311,13 доларів США, що за еквівалентом складе 3260716,96 грн. (т.9 а.с.199-221).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (т.9 а.с.246).

Рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 30 травня 2023 року (описку виправлено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2023 року) позов задоволено частково;

стягнуто з філії «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді прямих витрат внаслідок курсової різниці долара США до гривні у сумі 3260716,96 грн., еквівалент 102311,13 доларів США;

стягнуто з філії «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 32607,16 грн. (т.10 а.с.26-33, 34).

Висновок суду мотивовано безпідставністю відмови Банку у задоволенні заяви ОСОБА_1 на конвертацію валюти банківських вкладів №SAMDNWFD100 та №SAMDNWFD100.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (чи про закриття провадження у справі) (т.10 а.с.39-52).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному.

Відсутні докази укладення договорів із філією «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», як наслідок, неможливість участі філії в якості відповідача по справі та відповідно, наявність підстав для закриття провадження у справі. Позивач надав договори банківського вкладу №SAMDNWFD100 та №SAMDNWFD100 від 30 грудня 2013 року, з яких чітко вбачається, що такі були укладені ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк». У преамбулі договорів та на останніх аркушах договорів (реквізити сторін) зазначено, що стороною таких договорів є саме ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач не обґрунтував, у зв`язку з чим позов пред`явлено саме до філії «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Суд на дані обставини уваги не звернув, висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі №760/32455/19 не застосував (справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору), провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України не закрив.

Недоведені позовні вимоги та безпідставні висновки суду про наявність в умовах договорів банківських вкладів «Стандарт» умов про зміну валюти вкладу. Умовами укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договорів банківського вкладу не передбачено можливості переоформлення вкладу в іншу валюту. Суд, посилаючись на рекламний проспект із зазначенням ставок за депозитними договорами, дійшов помилкового висновку про те, що такий рекламний проспект може вважатися офертою Банку та публічною пропозицією щодо конвертації валюти за вкладом «Стандарт». Такі висновки не відповідають вимогам цивільного законодавства та фактично прямо йому суперечать. Відповідно до частини 1 статті 641 ЦК України в редакції від 15 грудня 2017 року, чинній на момент укладення договорів банківських вкладів, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна і сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Натомість частиною 2 статті 641 ЦК України визначено, що реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Суд помилково ототожнив умови рекламного проспекту з офертою. Між Банком та ОСОБА_1 укладено у письмовій формі два договори про банківські вклади «Стандарт» від 30 грудня 2013 року, умовами договорів не передбачено можливості переоформлення валюти вкладів. При підписанні договорів ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті: pb.ua, та приєднався до таких Умов. Умовами та Правилами надання банківських послуг в редакції від 01 грудня 2013 року не передбачено можливості зміни валюти вкладу «Стандарт». Суд не дослідив належним чином умови договорів та дійшов помилкового висновку про те, що за договорами банківського вкладу «Стандарт» така умова передбачена. Позивачем не надано жодного належно та допустимого доказу на підтвердження того факту, що умовами укладених між ним та Банком договорів передбачено можливість зміни валюти вкладу. Посилання суду на підпункти 2.2.3.6.2, 2.2.3.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг не є обґрунтованим, так як такі умови стосуються договору банківського вкладу типу «Мультивалютний». Суд помилково застосував пункти, які стосуються умов за вкладом «Мультивалютний», до спірних правовідносин, адже між Банком на позивачем укладено зовсім інші договори банківського вкладу «Стандарт», на який зазначені пункти не розповсюджуються.

Суд не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Наявні підстави для відхилення висновку експерта. Банк звертав увагу суду на суттєві недоліки та порушення, допущені при його складанні, неузгодженість висновку з іншими матеріалами справи. Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Оскільки експерт встановив, що поставлене судом питання виходить за межі його компетенції, потребує здійснення ревізійних дій, а також стосується питань права, експерт в силу вимог частини 7 статті 130 ЦПК України та пункту 2.2 розділу П Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, повинен був повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи. Крім того, експерт робив висновки на підставі пунктів Умов та Правил надання банківських послуг, які не стосуються умов укладених договорів про банківські вклади « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Висновок експерта щодо розміру завданих збитків у доларах США та гривневому еквіваленті необґрунтований, експерт зміг фактично «перевищити» як курс НБУ, так і комерційний курс Банку станом на дату подачі позивачем заяви про зміну предмета позову (10 липня 2018 року).

Факт завдання збитків у вигляді прямих втрат необґрунтований та недоведений. Позивачем не доведено ні факту наявності всіх чотирьох умов складу цивільного правопорушення, ні факту завдання йому саме реальних збитків, на що суд уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позову.

Розподіл судових витрат не відповідає вимогам частини 6 статті 141 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним.

Доводи щодо не наділення укладених ОСОБА_1 договорів банківського вкладу мультивалютною властивістю безпідставні. У 2013-2014 роках ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонувалось клієнтам банку укласти вклад за програмою депозитування «Стандарт» із можливістю вкладників реалізувати додатковий сервіс з безоплатного конвертування вкладу в іншу валюту із збереженням нарахованих відсотків. У липні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було опубліковано оферту банку з аналогічною інформацією щодо можливості вкладника за програмою депозитування «Стандарт» реалізувати додатковий мультивалютний сервіс, а саме безоплатно конвертувати вклад в іншу валюту. Маючи намір реалізувати додатковий мультивалютний сервіс за депозитами, укладеними за програмою «Стандарт», ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк». Відмова Банку у проведенні вкладнику конвертації безпідставна, посилань на те, що на програму «Стандарт» не поширюється мультивалютний сервіс, не було. Поведінка банківської установи суперечить положенням чинного законодавства та попереднім заявам Банку, порушує права споживачів фінансових послуг, які мають законні очікування реалізувати рекламовані Банком послуги за відповідною програмою вкладу. Враховуючи факт поширення на банківські вклади ОСОБА_1 за програмою депозитування «Стандарт» додаткового мультивалютного сервісу, вкладник (позивач) не мав обов`язку додатково звертатися до банку із заявою про дострокове розірвання вкладу та укладення нового вкладу в іноземній валюті. Процедура проведення конвертації за вкладами позивача була ним дотримана (вкладник звернувся до банку із заявою про проведення конвертації) та не передбачала додаткових звернень вкладника із заявами про розірвання попереднього вкладу. Тому, банківська установа мала обов`язок реалізувати додатковий мультивалютний сервіс для вкладів ОСОБА_1 . Якщо банківська установа пропонує клієнтам певну фінансову послуг/інструмент, внутрішніми положеннями банку має бути передбачено порядок реалізації відповідної послуги/інструменту. В свою чергу, порядок реалізації додаткового мультивалютного сервісу для банківських вкладів передбачений виключно у пункті 2.2.3.6. Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». Відтак, правомірним є посилання суду на пункти 2.2.3.6., 2.2.3.6.2. та 2.2.3.6.3. як а єдину визначену банком процедуру конвертації вкладів за депозитами клієнтів.

Посилання на неможливість здійснення конвертації грошових коштів з огляду на положення постанов Національного банку України №591 від 22 вересня 2014 року та №540 від 29 серпня 2014 року безпідставне, так як на момент розгляду заяву ОСОБА_1 про конвертацію вкладів банківська установа не мала жодних обмежень для реалізації мультивалютного сервісу за вкладами позивача, так як позивачем була дотримана процедура конвертації вкладів, а чинне на той час законодавство не обмежувало Банк у проведенні конвертації такого змісту.

Щодо неналежного відповідача, то дійсно у графі «відповідач» позивач вказав «Філія «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», проте зазначив ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, який належав саме ПАТ КБ «ПриватБанк», перейменований в АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки ОСОБА_1 вірно визначив код підприємства, то слід виходити з того, що у справі було визначено належного відповідача та вірно зазначені його ідентифікаційні дані. В суді першої інстанції інтереси АТ КБ «ПриватБанк» представляли представники за довіреностями, виданими АТ КБ «ПриватБанк». Отже, всі процесуальні дії в справі здійснювались уповноваженими представниками АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», а не окремо в інтересах філії. Недоцільним є скасування правильного по суті та законного рішення з одних лише формальних міркувань, якщо такі недоліки не призводять до порушення основних засад і принципів цивільного судочинства (висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі №760/32455/19).

Висновок експертизи відповідає положенням законодавства, підстави для визнання висновку неналежним доказом відсутні.

Судом вірно встановлено правову природу збитків позивача, виходячи із обставин справи, доказів сторін та висновку експертизи. Апеляційна скарга не містить доводів помилковості висновків суду про факт понесення позивачем збитків, про належність збитків позивача до прямих збитків або до збитків у формі упущеної вигоди. Відсутність у рішенні суду повного відображення процесу кваліфікації відносин між сторонами не свідчить про незаконність рішення, вказане відповідає принципу jura novit curia.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» () укладено Договір №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року на вклад в сумі 950000,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривен) на строк 366 днів по 30 грудня 2014 року включно, з нарахуванням процентів на суму вкладу за ставкою 19% (т.1 а.с.7).

Між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» () укладено Договір №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року на вклад в сумі 686228,74 грн. (шістсот вісімдесят шість тисяч двісті двадцять вісім гривен 74 копійки) на строк 366 днів по 30 грудня 2014 року включно, з нарахуванням процентів на суму вкладу за ставкою 19% (т.1 а.с.8).

17 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про переоформлення в долари США зі збереженням раніше нарахованих відсотків вкладів, що знаходяться на депозитних рахунках в гривні за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року (т.1 а.с.9).

АТ КБ «ПриватБанк» за заявою ОСОБА_1 від 17 вересня 2014 року конвертацію валюти у долари США по Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року не проведено, надано на заяву відповідь від 30 вересня 2014 року (т.1 а.с.10).

14 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Банку завданих збитків у вигляді упущеної вигоди на суму, рівну 3415546,68 грн., еквівалент 131874,39 доларів США за Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року.

12 липня 2018 року ОСОБА_1 змінив предмет позову та розмір позовних вимог і просив про стягнення з Банку збитків у вигляді прямих втрат, завданих внаслідок курсової різниці долара США до гривні у зв`язку з відмовою Банку здійснити конвертацію, на суму 3605577,21 грн., еквівалент 138409,87 доларів США.

У підписаних ОСОБА_1 та представником АТ КБ «ПриватБанк» Договорі №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договорі №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року, зокрема, вказано, що ОСОБА_1 «підтверджує, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті: pb.ua, та приєднується до них» (т.1 а.с.7,8).

Станом на день укладення Договорів діяли Умови та Правила надання банківських послуг в редакції від 01 грудня 2013 року, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/ru/terms, де, зокрема,

у розділі 2.2.2. Вклади, які оформлюються, вказано: 2.2.2.1. Вклад «Стандарт», 2.2.2.2. Вклад «Депозит плюс», 2.2.3.3. Вклад Приват-вклад;

у розділі 2.2.3. Вклади, які лонгуються, вказано: 2.2.2.3.1. Вклад «Копилка» і «Копилка пенсіонерам», 2.2.3.2. Вклад «Стандарт» на строк 1 місяць, 2.3.3. Вклад «Стандарт», 2.3.4. Вклад КОМБІ, 2.2.3.5. Вклад «Стандарт пенсіонерам», 2.2.2.3.6. Вклад Мультивалютний, 2.2.3.7. Вклад «Депозит VIP», 2.2.3.8. Вклад «Копилка дітям», 2.2.3.9. Вклад «Стандарт» на строк 36,48,60 місяців, 2.2.3.10. Вклад Депозит +, 2.2.3.11. Вклад «Зручний», 2.2.3.12. Вклад «Універсальний».

Дані види вкладів збереглися і в Умовах та Правилах в редакції чинній станом на вересень 2014 року (дату звернення ОСОБА_1 з заявою про конвертацію вкладів).

Отже, Вклад «Стандарт» та Вклад Мультивалютний є різними вкладами, які регламентуються різними розділами Умов та Правил надання банківських послуг.

Умовами та Правилами надання банківських послуг, в редакції як на дату укладення ОСОБА_1 30 грудня 2013 року Договорів №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» та №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт», так і на час звернення ОСОБА_1 17 вересня 2014 року до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про конвертацію, було передбачено можливість клієнта конвертувати всю або частину суми вкладу в одну з доступних на день конвертації валют для ОСОБА_4 . Що ж до Вкладу «Стандарт» можливість клієнта конвертувати всю або частину суми вкладу в одну з доступних на день конвертації валют передбачена не була.

Отже, умова конвертації відноситься лише до вкладів, укладених за програмою Вклад Мультивалютний, та не може застосовуватися до інших видів вкладів, у тому числі й до Вкладу «Стандарт», який обрав ОСОБА_1 при укладенні з АТ КБ «ПриватБанк» Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року.

Відповідно до положень статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч.1); реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях (ч.2).

За положеннями стаття 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1); договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2).

Рекламний проспект у розумінні частини 2 статті 641 ЦК України не вважається офертою Банку та публічною пропозицією щодо конвертації валюти за вкладом «Стандарт».

Умовами укладених ОСОБА_1 . Договорів не передбачено можливості переоформлення вкладу в іншу валюту.

Підписанням Договорів ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Ні Умовами та Правилами надання банківських послуг (в редакції станом на дату укладення ОСОБА_1 договорів), ні Умовами та Правилами надання банківських послуг (в редакції станом на дату звернення ОСОБА_1 з заявою про конвертацію), ні укладеними Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договором №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року не передбачено можливості зміни валюти Вкладу «Стандарт».

Підстави для застосування до Вкладу «Стандарт» положень, які регламентують Вклад Мультивалютний, зокрема, положень про можливість конвертації вкладу в одну з доступних на день конвертації валют, відсутні, так як дані види вкладів є різними, така можливість не передбачена укладеними сторонами Договорами та не визначена Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Отже, положення Умов та Правил надання банківських послуг, що регламентують Вклад Мультивалютний» та можливість конвертації такого вкладу, не застосовуються до спірних правовідносин, що виникли з укладених ОСОБА_1 . Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року та Договору №SAMDNWFD100 Вклад «Стандарт» від 30 грудня 2013 року; умовами укладених Договорів банківського вкладу не передбачено умов конвертації національної валюти в іноземну; у АТ КБ «ПриватБанк» відсутній обов`язок здійснити конвертацію вкладів за укладеними 30 грудня 2013 року Договорами №SAMDNWFD100 та №SAMDNWFD100; діями чи бездіяльністю АТ КБ «ПриватБанк» збитків ОСОБА_1 за зазначених ним обставин не завдано.

Правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Роз`яснення АТ КБ «ПриватБанк» порядку розірвання укладених Договорів, оформлення депозиту в іншій валюті, введених у 2014 року Національним банком України обмежень тощо не є підставою для визнання вимог про відшкодування збитків обґрунтованими.

Оскільки відмова в позові ґрунтується на відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, то оцінка висновку експертизи, яким розраховано розмір збитків, не надається, так як відсутнє саме право на відшкодування збитків за обставин, якими позивачем обґрунтовано заявлені вимоги.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Договірні правовідносини банківського вкладу на підставі укладених 30 грудня 2013 року Договорів №SAMDNWFD100 та №SAMDNWFD100; виникли між ОСОБА_1 та ПАТ АТ «ПриватБанк».

Належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є АТ КБ «ПриватБанк») ().

Участь у справі на стороні відповідача приймали представники на підставі довіреностей, виданих АТ КБ «ПриватБанк» на представництво інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Відзив, письмові пояснення тощо подано АТ КБ «ПриватБанк», ухвалу суду про витребування доказів виконано АТ КБ «ПриватБанк», апеляційну скаргу на рішення суду подано АТ КБ «ПриватБанк».

Дійсно, позовна заява містить зазначення найменування відповідача «Філія «Южне Головне Регіональне Управління «Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк»», що не є правильним та на що не звернув увагу суд першої інстанції (в тому числі й стягуючи грошові кошти з філії, яка не є юридичною особою).

Проте, з огляду на те, що позивач Кущак М.С. зазначив код ЄДРПОУ юридичної особи відповідача 14360570, який відповідає коду ЄДРПОУ АТ КБ «ПриватБанк» 14360570, що участь у справі на стороні відповідача фактично приймав АТ КБ «ПриватБанк» в особі представників за довіреністю, то за таких обставин скасування судового рішення із закриттям провадження лише з тих підстав, що при правильному коду ЄДРПОУ неправильно названо відповідача, матиме характер надмірного формалізму, який не сприятиме вирішенню спору, що виник.

Отже, апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги в частині відсутності правових підстав про суті для задоволення позову, за наслідками скасування рішення суду першої інстанції не закриває провадження у справі (як то альтернативно просить апелянт), а ухвалює нове рішення по суті вимог.

Позивач ОСОБА_1 має передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги. За таких обставин в порядку статті 141 ЦПК України витрати АТ КБ «ПриватБанк» на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 13215,00 грн. підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі філії про стягнення збитків відмовити.

Витрати акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 13215 грн. 00 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.М.Сегеда

Є.С.Сєвєрова