(2/199/3420/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернуся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що на підставі договору факторингу №0308-23 від 03 серпня 2023 року позивач набув прав вимоги до відповідача, як боржника, за договором №771997 про надання споживчого кредиту від 10 грудня 2021 року, розмір заборгованості якого становить 25722,46 гривень. Оскільки відповідач наявну в нього заборгованість за вказаним кредитним договором не погасив, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2024 року матеріали позовної заяви направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №771997 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень, зобов`язавшись його повернути до 10 грудня 2023 року щомісячними щомісячними платежами згідно графіку, сплативши 9125% річних за перший день користування кредитом, а з другого дня 85% річних за користування кредитом, а також інші обов`язкові платежі. Викладені обставини підтверджуються копією кредитного договору з додатками, копією анкети-заяви, копією паспорту споживчого кредиту, копією платіжного доручення.

Із матеріалів справи встановлено, що кредитодавець свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі. В той же час, відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання із своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого у нього перед кредитодавцем утворилась заборгованість, яку нараховано відповідачу станом на 03 серпня 2023 року в загальному розмірі 25722,46 гривень, з яких: 14468,47 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11243,99 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладені обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості.

03 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу №0308-23, за умовами якого з урахуванням реєстру боржників позивач набув належних ТОВ «Слон Кредит» прав вимоги за договором №771997 про надання споживчого кредиту від 10 грудня 2021 року, а саме права на стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 25722,46 гривень. Наведені обставини підтверджуються копією договору факторингу з додатками.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування».

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст.207 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Аналогічне положення містить ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

За змістом ст.ст.12, 13, 76, 81, 89 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором №771997 про надання споживчого кредиту від 10 грудня 2021 року з урахуванням на договір факторингу №0308-23 від 03 серпня 2023 року, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшли підтвердження факти укладення таких договорів із дотриманням вимог законодавства щодо порядку їх укладення, змісту та форми, а також підтверджено факт набуття позивачем, як новим кредитором, прав вимоги первісного кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором, та встановлено невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цим кредитним договором по відношенню до кредитодавця, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості та права у позивача вимагати її стягнення на свою користь в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у відповідній є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, однак частково в загальному розмірі з 22853,04 гривень, з яких: 11609,05 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11243,99 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом.

Частковість задоволення позовних вимог зумовлена тим, що стороною позивача заявлено до стягнення кредитну заборгованість станом на 03 серпня 2023 року в загальному розмірі 25722,46 гривень, з яких: 11609,05 гривень заборгованість за тілом кредиту, 14113,41 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Такий розмір заборгованості вказаний у додатку до договору факторингу, на підставі якого позивач набув прав нового кредитора вимагати стягнення кредитної заборгованості з відповідача за договором №771997 про надання споживчого кредиту від 10 грудня 2021 року. В той же час, відповідно до розрахунку заборгованості за тим же кредитним договором, складеним первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» станом на ту ж дату 03 серпня 2023 року, загальний розмір кредитної заборгованості становить ту ж суму 25722,46 гривень, однак розміри її складових відрізняються та становлять 14478,47 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11243,99 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Відтак, наявна розбіжність у розмірах складових заявленої до стягнення кредитної заборгованості, яка жодним чином не пояснена позивачем та не обґрунтована матеріалами справи (доказами). Таким чином, усунення такої розбіжності, з огляду на підтвердження фактів наявності спірних правовідносин, укладення спірного кредитного договору, набуття позивачем прав нового кредитора, а також з огляду на підтвердження факту неналежного виконання відповідачем його кредитних зобов`язань і виникнення внаслідок цього в нього боргу, може бути здійснено лише шляхом стягнення такого розміру кредитної заборгованості, який не суперечить/не перевищує одночасно складові боргу, вказані і в розрахунку кредитної заборгованості, і в реєстрі боржників додатку до договору факторингу, тобто шляхом стягнення найменших сум складових розміру кредитної заборгованості за тілом кредиту і процентами за користування кредитом 11609,05 гривень та 11243,99 гривень відповідно, а всього 22853,04 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2152,17 гривень. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, то приймаючи до уваги, що надані стороною позивача на підтвердження факту понесення, розміру та складових такого виду судових витрат документи, а саме детальний опис робіт (наданих послуг) адвоката, акт підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, не містять у собі жодних вказівок, посилань, що така правова допомога була надана саме в рамках позову до відповідача по даній справі та/або в межах даної цивільної справи, суд приходить до висновку про недоведеність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 202, 205, 207, 512-514, 516, 525, 526, 530, 601-612, 625, 626, 629, 639, 1054, 1055, 1077-1079, 1082 ЦК України, ст.ст.8, 9, 13, 16 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (; адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за договором №771997 про надання споживчого кредиту від 10 грудня 2021 року станом на 03 серпня 2023 року в загальному розмірі 22853,04 гривень, з яких: 11609,05 гривень заборгованість за тілом кредиту, 11243,99 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (; адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) судовий збір в розмірі 2152,17 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко