Справа № 947/7978/24
Провадження 2 /522/4884/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

03 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю..,

розглянувши позовну заяву в порядку загального позовного провадження ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси, справі присвоєно єдиний унікальний номер 947/7978/24; суть справи: відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою; головуючим суддею по справі визначено суддю Літвінову І.А.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року вирішено передати цивільну справу № 947/7978/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2024 року справу прийнято до провадження.

Позивач обґрунтовує позовну заяву тим, що 31 липня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes-Benz CLA 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , та автомобіля Mazda Tiida, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Про настання страхового випадку було повідомлено страховика винуватця - ПрАТ "СК "ВУСО". Після первинного огляду пошкоджень, страховик запропонував суму компенсації у розмірі 33 000 грн, що не покриває вартість ремонту автомобіля. Позивач не погодився з такою сумою та замовив незалежну експертизу, яка встановила вартість матеріального збитку в розмірі 95 350,87 грн.

23 вересня 2023 року позивач надав висновок експертизи страховій компанії, але страховик запропонував виплату у розмірі 49 915,79 грн, потім 58 579,10 грн, і нарешті 89 038,56 грн, виплативши фактично 77 128,80 грн. Позивач вважає, що виплата не покриває повну вартість ремонту автомобіля і наполягає на виплаті 95 350,87 грн.

Позивач також вказує, що огляд автомобіля проводився тільки один раз після ДТП, а подальші звіти були складені без додаткового огляду автомобіля, що не відповідає вимогам законодавства.

Позивач заявляє, що страховик має доплатити різницю між фактично виплаченою сумою та встановленою експертизою - 6 312,31 грн. Просить також стягнути 3% річних та інфляційні витрати. Крім того, позивач вимагає компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000 грн за неправомірні дії страховика, які призвели до моральних страждань та додаткових життєвих труднощів.

19.06.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, вказує на наступне:

Відсутність порушеного права позивачки з боку страховика є самостійною підставою для залишення позовних вимог без задоволення. Страховиком відшкодовано оцінену шкоду відповідно до приписів п.22.1 ст. 22 та в порядку визначену п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( надалі Закон 1961) в розмірі 77 128,80 грн (89 038,56 грн сума страхового відшкодування за мінусом 9 909,76 грн ПДВ та 2 000 грн. франшиза.

Відсутні підстави для доплати страхового відшкодування (доплата податку на додану вартість при наявності документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту) відповідно до абз.2 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961 та сталої судової практики у подібних правовідносинах ( постанова Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 206/5271/14-ц провадження № 61-27551св18 ( http://reyestr.court.gov.ua/Review/86468504 та в інших справах.

Відсутні підстави стягнення витрат на проведення експертизи № 38/23-Е від 18.09 2023 р. у розмірі 3500,00 грн (відповідне положення міститься у постановах Верховного Суду з цих питань, зокрема, постанові КАС ВС від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а)

Відсутні підстави стягнення 10 000,00 грн моральної шкоди зі страховика.

Відсутні підстави стягнення 3% річних як похідних вимог від незаконних позовних вимог.

Також просив суд розглядати справу за наявними матеріалами справи.

26.08.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 03.12.2024 року сторони не з`явились.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mersedes-Benz CLA 200 реєстраційний номер НОМЕР_4 , власника ОСОБА_2 та автомобілем позивачки Nissan Tiida, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачки завдано матеріальних збитків.

Страховика винуватця ДТП, ПрАТ "СК "ВУСО", було повідомлено про настання страхового випадку.

Незалежна транспортно-товарознавча експертиза №32/23-Е, проведена 18 вересня 2023 року, встановила вартість матеріального збитку у розмірі 95 350,87 грн.

23 листопада 2023 року відповідач прийняв рішення щодо виплати страхового відшкодування завданих матеріальних збитків в розмірі 77 128,80 грн. за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214514479 від 09.05.2023 зі страховою сумою за шкоду майну 130 000,00 грн. та шкоду здоров`ю 260 000,00 грн., франшиза 2000,00 грн.

Факт отримання позивачкою страхового відшкодування в розмірі оціненої шкоди в сумі 77 128,80 грн не заперечуються сторонами.

Витрати позивача на оплату послуг експерта згідно платіжної інструкції від 29.08.2023 року склали 3500,00 грн. та підтверджені відповідною квитанцією.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до положень п. 35.1ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Відповідно ст.35Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Доводи представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» щодо недоведеності позивачем розміру завданої йому шкоди, - є безпідставними, спростовуються наведеними вище письмовими доказами, які відповідають вимогам ст. ст. 77 - 80 ЦПК України.

Нормами ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частина 3статті 102 ЦПК України).

Стороною позивача до суду було надано висновок експерта №38/23-Е від 18.09.2023 року, складений судовим експертом Вітвіцьким І.І.

Судом приймається до уваги вказаний висновок експерта.

На сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (стаття 81 ЦПК України).

Представником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» клопотань про призначення судом відповідної експертизи - не заявлено.

Будь-яких інших доказів на спростування заявленого позивачем до стягнення розміру матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП, не представлено.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що розмір завданої позивачу шкоди перевищує виплачену страхову суму, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» матеріального збитку в сумі 6312,31 грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних, суд виходить з наступного.

Пунктом 36.5Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право на стягнення трьох відсотків річних та пені.

Виходячи із вищевикладеного, з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 6312,31 грн. та 3% річних в сумі 549,86 грн.

Щодо інших доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме пункт 1 статті 6 Конвенції яка зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК Українивизначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини.

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження моральної шкоди позивачем не надано, а тому в цій частині позову суд відмовляє.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі було понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на проведення експертизи №38/23-Е від 18.09.2023 року. Таким чином суд вбачає за необхідне стягнути вказані судові витрати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 6312,31 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 3% річних, інфляційних витрат та пеню, нарахованих на суму невиплаченої суми страхового відшкодування за весь час прострочення у розмірі 549,86.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 вартість проведення експертизи № 38/23-Е від 18.09.2023 року у розмірі 3500,00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 14.01.2025 року..

Суддя А.В. Науменко

03.12.24