Номер провадження: 22-ц/813/1102/24
Справа № 522/7064/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицький В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути на свою користь заподіяну йому матеріальну шкоду: з КП «ОМЕТ» у розмірі 14 596, 42 гривень та з ТДВ «СК Гардіан» у розмірі 24 750, 13 гривень та покласти на відповідачів понесені ним судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 39346,55 грн, в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати, які складаються з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн, а також витрати на оплату висновку експерта 2500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду вмотивовано тим, що обов`язок відшкодування вже виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування у межах суми страхового відшкодування покладається на страховика особи, яка завдала шкоду. Відповідно до п. 3.4.3 договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № У-У/2020/786 ліміт відповідальності страховика за завдання збитку майну третіх осіб 100000 грн, а тому вимоги позивача є обґрунтованими лише до ТОВ «Страхова компанія «Гардіан», оскільки сума яку позивач просить стягнути є у межах страхового ліміту. Матеріали справи містять докази того, що позивач відремонтував автомобіль та оплатив ремонт, а саме акт виконаних робіт, у якому зазначений обсяг ремонтних робіт, їх вартість. Крім того сам відповідач перераховував кошти не позивачу, а ФОП ОСОБА_2 , що здійснив ремонт.

Доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано не було, тому в цій частині позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» Петров І.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить його скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

По суті справи, в скарзі зазначено, що 17.12.2020 року між КП «Одесаміськелектротранс» та ТДВ «СК «Гардіан» укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) № У-У/2020/786 (далі договір).

На підставі Договору та поданої заяви відповідачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 21 722,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 23029 від 08 жовтня 2022 року.

В скарзі зауважується, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем врегульовано Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України, Договором та правилами страхування. Однак, при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції помилково застосував цілу низку норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 3, 6, 22, 28, 29), який не підлягав застосуванню у дійсних правовідносинах, а також безпідставно врахував правові висновки Верховного Суду, щодо застосування норм вищевказаного закону, зокрема правову позицію Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року. Дана помилка суду першої інстанції мала наслідком неправильне вирішення справи по суті внаслідок невмотивованого відхилення доводів та доказів, наданих відповідачем, які не узгоджувались з положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правовим висновками Верховного Суду щодо їх застосування.

Наголошується, що судом неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи. А саме, у відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на п. 10.4.2. Договору, зазначав, що саме страховик приймає рішення на підставі якого, слід визначати розмір збитку: аварійного сертифікату, експертизи або ремонтної калькуляції.

У даній справі відповідач прийняв рішення визначити розмір збитку на підставі Аварійного сертифікату №76-D/93/0, що повністю узгоджується умовами Договору, укладеному між позивачем та відповідачем.

Також, в скарзі звертається увага на те, що при ухваленні рішення суд вийшов за межі позовних вимог, та стягнув з ТДВ «СК «Гардіан» суму 42 838,95 грн, яка складається із «недоплаченої» вартості ремонту автомобіля, витрат товарної вартості, витрат та проведення висновку експерта № 7151. Водночас, вартість витрат за складання висновку експерта № 7151 у розмірі 2 500 грн із відповідача стягнуто двічі, оскільки у позовній заяві позивач зазначає, що сума у розмірі 39 346,55 грн вже включає в себе 2 500 грн витрат, понесених за складення висновку експерта №7151.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», позивач ОСОБА_1 надав відзив.

У відзиві позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не обґрунтованими. Просить залишити рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26.12.2022 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рух справи

01.02.2023 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 01.02.2023 року, визначено склад суду, а саме: головуючий суддя: ОСОБА_3 , судді учасники колегії: Орловська Н.В., Пузанова Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2023 року апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» залишена без руху, та надано строк для усунення недоліків.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 55/0/15-23 від 16.02.2023 року, суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Приходько Л.А.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.03.2023 року за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.04.2023 року підготовчі дії по справі закінчені, справу призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року достроково припинено відрядження судді Херсонського апеляційного суду ОСОБА_4 , та відраховано зі штату Одеського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Князюка О.В.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року суддів Орловську Н.В., Пузанову Л.В. відраховано зі штату Одеського апеляційного суду, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 року, до складу учасників колегії по справі визначено суддів Заїкіна А.П., Погорєлову С.О.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року головуючим суддею Князюком О.В., суддями учасника колегії Погорєловою С.О., ОСОБА_5 зазначену справу прийнято до свого провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 941/0/15-23 від 28 вересня 2023 року, суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Карташова О.Ю.

Відповідно розпорядження№ 9473, здійснено заміну суддів учасників колегії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 року, до складу колегії для розгляду справи визначено суддів Стахову Н.В., Коновалову В.А.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року головуючим суддею Карташовим О.Ю., суддями учасника колегії Коноваловою В.А., Стаховою Н.В. зазначену справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2023 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.07.2024 року, ухвалено розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2518/0/15-24 від 20.08.2024 року суддю Стахову Н.В. звільнено, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року суддю Стахову Н.В. замінено на суддю Кострицького В.В.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» Чернявський А.В. надав пояснення по суті справи, просив оскаржуване рішення скасувати та задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 його представник адвокат Алєксєєнко О.В., представник відповідача КП «Одесаміськелектротранс» Зуєва І.І. надали пояснення, в яких зазначили, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

22 серпня 2022 року о 9:40 у м. Одесі по вул. Пушкінській рухався тролейбус БКМ-321, реєстраційний номер 0009, під керуванням водія ОСОБА_7 , який біля будинку № 95 скоїв зіткнення з автомобілем позивач «Toyota Rav4» д.н.з НОМЕР_1 , водієм якого був позивач, в результаті чого останньому була завдана матеріальна шкода.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року у справі № 522/16922/22 (провадження 3/522/11789/22) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було визнано водія тролейбуса Малостенка Є.В. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тролейбус БКМ-321, реєстраційний номер 0009 належить Комунальному підприємству «Одесміськелектротранс» (КП «ОМЕТ») цивільно-правова відповідальність якого перед третіми особами була застрахована на підставі договору добровільного страхування № У-У/2020/786 від 17.12.2020 року, укладеного з Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан».

Враховуючи вище викладене, позивач 26 серпня 2022 року звернувся до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», що підтверджується заявою № 7407 від 26.08.2021 року про виплату страхового відшкодування.

26 серпня 2021 року представник страхової компанії склав Протокол огляду транспортного засобу № 1, у якому зафіксував назви деталей та опис пошкоджень транспортного засобу позивача.

Аварійним сертифікатом № 76-D/93/0 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.08.2021 року, складеного аварійним комісаром Видутою Денисом Юрійовичем за замовленням страхової компанії, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav4» д.н.з НОМЕР_1 з урахуванням зносу та ПДВ на запасні частини та матеріали становить 23 791,77 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ - 21 722,48 грн.

Не погоджуючись з розміром матеріального збитку, вказаного аварійним комісаром, позивач звернувся 31 серпня 2021 року до судового експерта Федотова Ф.В. для встановлення фактичного розміру заподіяної шкоди, який провів авто товарознавчу експертизу № 7151 від 17 вересня 2021 року, в результаті якої встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу відповідача становить 46 434,15 грн, втрата товарної вартості становить 11 857,42 грн. В загальному, відповідно до вказаного висновку, позивачеві була заподіяна шкода у розмірі 58 291,57 грн.

В подальшому позивач звернувся до СТО «Європа», розташоване за адресою: вул. А.Чепіги, 110 у місті Одеса, для проведення відновлювального ремонту, де отримав 17 вересня 2021 року рахунок на оплату ремонтних робіт його транспортного засобу на загальну суму 46 472,6 грн.

Вказаний рахунок позивач надав відповідачам і відповідно до платіжного доручення 23029 від 8 жовтня 2021 року ТДВ «СК «Гардіан» перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_2 , власника СТО «Європа», де позивач проводив відновлювальний ремонт свого транспортного засобу грошові кошти у розмірі 21 772,48 грн.

3 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ТДВ «СК «Гардіан» з проханням про відшкодування останнім майнової шкоди у повному обсязі, однак листом від 1 грудня 2021року відповідач роз`яснив позивачеві, що платіжним дорученням № 23029 від 08.10.2021 року на ім`я ФОП ОСОБА_2 уже були перераховані грошові кошти у розмірі 21772,47 грн відповідно до аварійного сертифікату № 76-D/93/0 від 27.08.2021 року. Таким чином відповідач зазначив, що ним виконане зобов`язання про виплату страхового відшкодування у повному обсязі, тому у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Позивач вважає таку відмову відповідача неправомірною, тому і змушений був звернутися до суду із вказаною позовною заявою про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» всієї вартості завданої йому шкоди відповідно до висновку № 7151 від 17 вересня 2021 року, але не відшкодованої відповідачем у розмірі 24 750,13 грн.

Вимоги позивача до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» позивач обґрунтовує тим, що відповідно до висновку експертизи № 7151 від 17.09.2021 року, у зв`язку з пошкодженням автомобіля останнього, втрата його товарної вартості становить 11 857,42 грн. Пунктом 6.2.2. договору № У-У/2020/786 від 17 грудня 2020 року передбачено, що страховик, зокрема, не відшкодовує шкоду, пов`язану з втратою товарної вартості транспортного засобу, у зв`язку із чим вона повинна бути відшкодована страхувальником, яким відповідно до умов даного договору виступає Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», водій тролейбуса якого під час виконання ним трудових обов`язків і завдав майнової шкоди позивачеві.

Окрім того, позивач вважає, що Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» повинне відшкодувати йому додаткові витрати, пов`язані з проведенням авто-товарознавчої експертизи № 7151 від 17.09.2021 року у розмірі 2500 грн та на копіювання зазначеного висновку у розмірі 239 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином, позивач вважає, що КП «ОМЕТ» зобов`язаний відшкодувати йому матеріальну шкоду у загальному розмірі 14 596,42.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини першій статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно із статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 754/1114/15-ц вбачається, що право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

В спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

У даній справі позовні вимоги потерпілим були пред`явлені до КП «Одесміськелектротранс» в сумі 14596,42 грн, та ТДВ «СК «Гардіан» в сумі 24750,13 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходив з того, що 17.12.2020 року КП «Одесміськелектротранс» та ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» уклали договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2020/786, а тому обов`язок відшкодування вже виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування покладається на страховика особи, яка завдала шкоду. Відповідно до п. 3.4.3 договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № У-У/2020/786 ліміт відповідальності страховика за завдання збитку майну третіх осіб 100000 грн, а тому вимоги позивача є обґрунтованими лише до ТОВ «Страхова компанія «Гардіан», оскільки сума яку позивач просить стягнути є у межах страхового ліміту.

Однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них вийшовши за межі позовних вимог, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскарженій частині та ухвалення в цій частині нового рішення.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша- статті 13 ЦПК України).

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20 (провадження № 61-475св22)).

Як вбачається з матеріалів справи позивач протягом судового розгляду свої позовні вимоги не доповнював та не змінював, а тому суд першої інстанції не мав права виходити за межі позовних вимог та об`єднувати дві позовних вимоги до двох відповідачів в одну і стягувати її з одного відповідача, в даному випадку с ТДВ «СК «Гардіан», а також стягувати витрати на оплату висновку експерта в сумі 2500 грн з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» якому вони не пред`являлися.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними і заслуговують на увагу.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову (частина шоста статті 367 ЦПК України).

З приводу апеляційних вимог про відмову у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Гардіан» колегія суддів вважає їх не доведеними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, та учасниками не оспорюється, що 17.12.2020 року КП «Одесміськелектротранс» та ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» уклали договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2020/786.

Страховик бере на себе зобов`язання здійснити страхову виплату, на умовах, що регулюються цим договором.

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася за участю забезпеченого ТЗ і внаслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3. договору передбачено, що до страхових випадків відноситься настання цивільної відповідальності за: завдання збитку майну третіх осіб внаслідок ДТП з вини особи, відповідальність якої застрахована.

За договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів У-У/2020/786 ліміт відповідальності страховика при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ становить за завдання збитку майну третіх осіб 100000 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що цивільно-правова відповідальність водія тролейбуса «ТБКМ-321» ОСОБА_7 , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів У-У/2020/786 від 17.12.2020 року із лімітом відповідальності страховика при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ за завдання збитку майну третіх осіб у розмірі 100000 грн.

Згідно пункту 10.6.1. договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів У-У/2020/786, у разі пошкодження ТЗ розмір страхового відшкодування встановлюється у розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу, включаючи витрати на усунення пошкоджень, завданих навмисно з метою порятунку потерпілих третіх осіб внаслідок ДТП, з евакуацією ТЗ з місця ДТП.

Відповідно до висновку судового експерта Федотова Ф.В. № 751 від 17.09.2021 року експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «Toyota Rav4» д.н.з НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 22.09.2021 року, складає 46434,15 грн.

Позивач звернувся до СТО «Європа», де отримав 17.09.2021 року рахунок на оплату ремонтних робіт його транспортного засобу на загальну суму 46472,60 грн.

Відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» на підставі дослідження аварійного комісара ОСОБА_8 було сплачено відшкодування у розмірі 21772,47 грн.

Проте, в свою чергу, страхова компанія має зобов`язання щодо виплати потерпілому страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб, відповідно до положень ст. 29 Закону, тобто сплачує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, водночас, обмежуючись лімітом, визначеним у договорі.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивач, наводячи доводи щодо відшкодування, завданої майнової шкоди саме страховою компанією ТДВ «СК «Гардіан», надає акт виконаних робіт № ША-00003710 від 22.01.2022 року на суму 46 472,60 грн та висновок судового експерта Федотова Ф.В. № 751 від 17.09.2021 року експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «Toyota Rav4» д.н.з НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 22.09.2021 року, що складає 46434,15 грн.

Відповідач не довів, що визначений у Акті виконаних робіт № ША-00003710 від 22.01.2022 року розмір не відповідає завданим внаслідок ДТП пошкодженням, а також не надав власних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що у висновку експерта відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність, оцінюється колегією суддів з огляду на викладену в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі № 697/2272/14-к позицію, що для оцінки експертного висновку, наданого стороною, суду необхідно пересвідчитися, що експерт, який надав висновок, розуміє наслідки надання ним завідомо недостовірного висновку або з`ясувати інші питання, що мають значення для оцінки достовірності експертного дослідження, суд має за клопотанням сторони викликати експерта, попередити його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та надати сторонам можливість піддати експерта перехресному допиту.

Однак, сторона відповідача таким правом не скористалася, клопотання про допит експерта не заявляла.

У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17.

Отже, за таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем акт виконаних робіт і квитанції про сплату послуг за відновлювальний ремонт є належним доказом, та в ньому зазначена фактична сума понесених позивачем витрат за відновлювальний ремонт.

Ураховуючи викладене, з урахуванням виплаченої ТДВ «СК «Гардіан» суми, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 24750,13 грн (46472,60 21772,47), що також є в межах ліміту відповідальності.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі повного і всебічного з`ясування обставин, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційний суд прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан».

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року в оскарженій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) грошову суму у розмірі 24750,13 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

ш

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький