Провадження № 2др/522/98/24
01 липня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Сировій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника відповідача адвоката Смирнової Лариси Петрівни про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі, -
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання протиправним та скасування рішення ради ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 25 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу №114 «Бугово»; про визнання протиправним та скасування наказу ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» №20-вк від 25 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу №114 «Бугово»; про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника причалу №114 «Бугово» ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»; про стягнення судових витрат відмовлено.

18 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача адвоката Смирнової Л.П. про стягнення з позивача ОСОБА_1 понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 17000 грн.

В судове засідання 01 липня 2024 року представник заявника не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення сповіщалася належним чином. 01 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від неї надійшла заява про розгляд заяви без участі представника заявника. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення сповіщалася належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного щодо вимоги ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

З матеріалів заяви вбачається, що представник відповідача просить суд постановити додаткове рішення по справі, яким стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 17040 грн.

На підтвердження заявленої суми витрат на правову допомогу Заявником були надані наступні докази:

-Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17 червня 2024 року;

-Додаток №1 до Договору від 16 листопада 2022 року;

-Копія договору про надання правової допомоги №16 від 16 листопада 2022 року;

-Розрахунок-фактура вартості наданої правничої допомоги ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» наданої адвокатом Смирновою Л.П.

З огляду на інформацію, зазначену в наданому Заявником Акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17 червня 2024 року та в Розрахунку-фактурі вартості наданої правничої допомоги ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» наданої адвокатом Смирновою Л.П. в рамках даної цивільної справи включаються наступні послуги адвоката: юридична консультація, з`ясування необхідних послуг узгодження правової позиції, складання та подання до суду заяв про вступ у справу в якості представника 4260 грн.; прибуття до суду для участі в судовому засіданні, очікування засідання, з`ясування дати наступного судового засідання через оголошення повітряної тривоги 2130 грн.; складання і подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи 532,50 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 1065 грн.; складання та подання до суду письмового відзиву на позовну заяву 4260 грн.; прибуття до суду, участь в судовому засіданні 21 березня 2024 року 1065 грн.; складання та подання до суду клопотання про допит в судовому засіданні позивача як свідка 532,50 грн.; складання та подання до суду клопотання про долучення додаткових доказів 1065 грн.; участь у судовому засіданні з урахуванням часу очікування засідання та часу витраченого на дорогу до суду 2130 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року по справі № 550/936/18.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Згідно положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилаються сторони, як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок подання яких покладено на сторони.

Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, як вже зазначалось, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). У такому разі суд призначає ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 Кодексу (ч. ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259, ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Також згідно із Постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року по справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23) у випадку якщо сторона по справі з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Проте заявником до закінчення судових дебатів не подані належні докази понесених судових витрат на правничу допомогу та не обґрунтована поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

- договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.);

- докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

- інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Проте до матеріалів заяви представника відповідача адвоката Смирнової Л.П. не додано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Відсутність вказаних документів ставить під сумнів реальність заявлених вимог відповідача щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

В результаті всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих заявником доказів, суд доходить висновку про неможливість задоволення заяви представника відповідача адвоката Смирнової Л.П. від 18 червня 2024 року про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 17040 грн.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 134, 137, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимоги представника відповідача адвоката Смирнової Лариси Петрівни про винесення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідача Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 17040 гривень по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю.Б. Свячена

01.07.2024