Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/3193/22
Провадження № 2/572/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/3193/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований 01 листопада 2007 року Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблений відповідний актовий запис №33.

Крім цього, позивач просить визнати житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0026, площею 0,2 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визнати за ними право власності по 1/2 частині вказаного житлового будинку та вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2007 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені наприкінці 2021 року.

Також, згідно із змістом позовної заяви сторони під час сумісного проживання набули спільне майно, яке позивачка бажає поділити, оскільки вони добровільно не можуть домовитися щодо визначення часток кожного з них у праві на майно. Часто виникають спори з приводу користування будинком та земельною ділянкою, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачкою та її представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Відповідач відповідно до заяви, позовні вимоги визнав.

09 травня 2024 року від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Позивач та Відповідач вирішили врегулювати спір про розірвання шлюбу та поділ майна, шляхом укладення мирової угоди .

Відповідно до умов мирової угоди сторони погодили розірвати шлюб між сторонами. Також стосовно поділу майна вирішили: що неповнолітні діти сторін набувають право спільної часткової власності по 1/3 частки на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 77,1 кв.м та по 1/3 частки на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0026 площею 0,2 га. Право спільної сумісної власності на вказане майно припиняється.

Відповідно до умов даної угоди ОСОБА_2 набуває у приватну власність та за ним визнається право особистої приватної власності на транспортний засіб Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2005 року випуску, право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на трактор колісний Dongfeng244DHX державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2016 року випуску право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про машини НОМЕР_4 та право спільної сумісної власності на вказане майно припиняється.

Крім того ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 253955 грн. та 273490 грн.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що у мировій угоді, яка подана сторонами Сарненському районному суду для затвердження, об`єднано вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Оскільки розірвання шлюбу між подружжям, яке має дітей, в імперативному порядку здійснюється лише судом, то затвердити мирову угоду в частині розірвання шлюбу є неможливим, вона порушує вимоги закону, що є підставою для відмови у затвердженні мирової угоди .

Крім того транспортні засоби, які просять розділити сторони по справі на підставі мирової угоди не є предметом розгляду даної справи про поділ спільного майна подружжя. Відповідно позовної заяви від 02 листопада 2022 року транспортні засоби не входили до переліку майна, яке підлягає поділу між сторонами. Отже, транспортний засіб Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,2005 року випуску, трактор колісний Dongfeng244DHX державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ,2016 року випуску не можуть бути включені до переліку майна, яке підлягає поділу, у межах розгляду справи № 572/3193/22.

З огляду на те, що мирова угода сторін не відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди між ними і продовжує судовий розгляд (пункт 1 частини п`ятої статті 207 ЦПК України).

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу, а також з приводу нерухомого майна, придбаного під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України та ЦК України.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 01 листопада 2007 року, згідно із яким вказаного числа між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області зроблено актовий запис №33.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому ґрунті, через що сімейні стосунки припинені з 2021 року.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Із позовної заяви вбачається, що подружжя має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 27 березня 2008 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ).

Крім цього, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення.

Частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач вказує на те, що підставою для звернення із цим позовом до суду стали непорозуміння між подружжям та відсутність взаєморозуміння.

Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Також, позивачем заявлено вимогу про полі майна подружжя.

Із наданих суду технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 05 лютого 2022 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності має житловий будинок АДРЕСА_3 , право зареєстровано 03 лютого 2022 року, підстава виникнення права власності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0026 площею 0,2 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, із наведених вище доказів судом достовірно встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, під час якого набули спірне будинковолодіння, та земельну ділянку, які зареєстровані на праві приватної власності за відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, при чому частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0026 площею 0,2 га , дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки доказів того, що вони були набуті виключно за особисті кошти відповідача, останнім суду не надано.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, за яких спірне майно належало б одному із подружжя, відповідно до ст.57 СК України, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною1 статті 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи відсутність клопотань про відступ від засад рівності часток подружжя у спільному майні, суд вважає, що кожна сторона має право на 1/2 частку у вказаному вище майні тому позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 110, 60, 69 СК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жителька АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , РНОКПП НОМЕР_12 ) - задоволити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 листопада 2007 року Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №33 - розірвати.

Визнати житловий будинок по АДРЕСА_1 (загальною площею 77,1 м2, житловою площею 42 м2) та земельну ділянку кадастровим номером :01:003:0026, площею 0,2 га., розташовану по АДРЕСА_2 (зареєстрована в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 вересня 2014 року № 7087393, реєстраційний номер майна 54) - спільною сумісною власність подружжя, визнавши право власності по 1/2 частині вказаного житлового будинку та земельної ділянки за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У затвердженні наданої суду мирової угоди від 09 травня 2024 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: