г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2301/24
Номер провадження 2-з/213/5/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., вивчивши матеріали заяви Тростянецької міської ради про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

Тростянецька міська рада звернулась до суду із вказаною заявою про забезпечення позову, в якій зазначає, що вона має намір звернутися до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на 401 позицію готової металевої продукції загальною вагою 124,156 кг та звільнення з-під арешту вказаного майна. Зазначають, що вказане майно перебуває під арештом і передано на примусову реалізацію до ДП «СЕТАМ». Так, при примусовому виконанні приватним виконавцем наказів Господарського суду Сумської області у справі 908/1170/22 від 06.06.2023 про стягнення з ТОВ «ТД МАГНУМ» заборгованості на користь ТОВ «ВК СТАЛЬТЕХБУД» було описано та арештоване майно - 401 позиція готової металевої продукції загальною вагою 124,156 кг, яке перебувало на зберіганні у ТОВ «ВК СТАЛЬТЕХБУД». Власником продукції є Тростянецька міська рада.

З метою уникнення нанесення збитків державному та місцевому бюджету виникла необхідність у зверненні з даною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 року головуючим у справі визначений суддя Мазуренко В.В.

Дослідив зміст заяви та доданих до неї документів, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з приписів ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках у спорах між суб`єктами господарювання, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Під терміном "підвідомчість" у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" розуміється визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Справи, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб`єктного критеріїв.

За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносять спори і справи, пов`язані зі здійсненням господарської діяльності.

У пунктах 2, 3 вказаної Постанови зазначається, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1,41,12 ГПК, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, із захистом права власності, в тому числі з визнанням цього права.

У п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначається: якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб`єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин. Аналогічне роз`яснення міститься у спільному листі Верховного Суду України та Вищого арбітражного суду України від 20.07.95 р. № 01-8/518а "Щодо визначення підвідомчості цивільних справ та господарських спорів".

Так, за суб`єктним критерієм до компетенції господарських судів відносять спори і справи між юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та в передбачених законом випадках за участі державних органів, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

У вирішенні питань розмежування юрисдикції господарських і загальних судів слід враховувати вказівки, надані у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" (п. п. 3 - 4, 13 - 14), де зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як передбачено ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У даній заяві про забезпечення позову, учасниками справи є: орган місцевого самоврядування, юридичні особи та приватний виконавець. При цьому, як вказує заявник Тростянецька міська рада, він має намір звернутися до суду із позовом про визнання права власності на металеву продукцію, яка перебуває під арештом та передана на реалізацію. Такий спір пов`язаний з господарською діяльністю юридичних осіб та виникає з приводу права власності на майно.

Таким чином, з урахуванням предмету спору, суб`єктного складу осіб, такий спір повинен розглядатися господарським судом та не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене приходжу до висновку, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження за даною заявою, оскільки майбутній спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановлення даної ухвали не є обмеженням у доступі заявника до правосуддя, оскільки останній не обмежений у можливості вирішення спору в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 152, 186, 258-260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Тростянецької міської ради про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Роз`яснити заявнику, що дана заява відноситься до юрисдикції господарських судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена 24 травня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко