Справа № 352/2759/24
Провадження № 2/352/934/24
УХВАЛА

19 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

22.10.2024 року позивачі звернулися до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

Ухвалою судді від 24.10.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

В ході розгляду справи сторони подали до суду укладену і підписану мирову угоду між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Зазначена мирова угода долучена до справи.

За умовами укладеної між сторонами мирової угоди, сторони дійшли згоди про визнання за ОСОБА_2 право власності на частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право власності на частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачі, представник позивача, відповідачі підтримали укладену, підписану і подану до суду мирову угоду, просили затвердити її та закрити провадження у даній справі.

Вивчивши зміст підписаної сторонами мирової угоди, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди. В той же час, суд звертає особливу увагу, що спір це відносини, які виникають виключно між позивачем та відповідачем.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Разом з тим, вирішуючи дане питання, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Згідно поданої до суду позовної заяви, сторонами в даному спорі є позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Як зазначено вище, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, тобто вона може бути укладена між позивачем (позивачами) і відповідачем (відповідачами), шляхом взаємних поступок між стороною позивача та відповідача.

Натомість, як вбачається із укладеної мирової угоди по даній справі, зокрема із п.4: « ОСОБА_1 , відмовляється в користь ОСОБА_2 від належного йому права власності на 1/6 частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 ».

Таким чином, аналізуючи зазначений пункт мирової угоди, суд приходить до висновку, що поступка має місце між позивачем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_2 , а не між позивачем та відповідачем, що на переконання суду, не відповідає вимогам ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки згідно позовних вимог позивач ОСОБА_1 претендував на 4/6 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 на 1/6 частки вказаного будинковолодіння. Крім того, така поступка не є взаємною.

Окрім того, в мировій угоді зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належить право власності на 1/6 частку домоволодіння - в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , однак в суду відсутні будь-які документи, які б підтверджували дану інформацію. Більше того, в судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив суду, що саме він успадкував 1/6 частку вказаного будинковолодіння після смерті батька.

Суд констатує, що у відповідності до п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Враховуючи наведене, суд констатує, що вищевикладені умови мирової угоди суперечать закону, оскільки сторони фактично просять визначити перехід права власності на майно від позивача ОСОБА_1 до позивача ОСОБА_2 , між даними особами відсутня взаємна поступка, а в суду відсутні докази переходу права власності на 1/6 частку домоволодіння - в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , відповідачам.

Таким чином в затвердженні поданої до суду мирової угоди слід відмовити та продовжити судовий розгляд цивільної справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.49, 207, 208, 255, 256, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В затвердженні мирової угоди, укладеної між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання права власності майно- відмовити.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.