Справа №752/6913/24
Провадження №6/752/306/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про заміну вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №205197 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місця проживання особи від 13.05.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону, серед іншого, примусовому виконанню підлягають рішення, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд в постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19 зауважив, що, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання, зокрема, за місцем проживання боржника.

Зазначене свідчить про те, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису, подана з порушенням територіальної юрисдикції, а зазначена справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва, оскільки боржник не проживає і не має місця роботи на території Голосіївського району м. Києва, відомості про те, що в цьому району міста знаходиться його майно, також відсутні.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Заявнику слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що наявні підстави для передачі вказаної заяви на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Передати для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, боржник ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 21.05.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова