Справа №521/2667/22
Провадження №2/521/2509/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.

при секретарі Каліній П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022р ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача про стягнення безпідставно збережених коштів.

Представник Одеської міської ради звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Одеської міської ради, адреса місцезнаходження: пл. Думська,1, м. Одеса, 65026, , на рахунок Казначейства України (ЕАП), який відкритий для виконання бюджету міста Одеси за кодом бюджетної класифікації 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту», , МФО 899998 на р/р НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 269104 грн., а також судові витрати у розмірі 4036,56 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами.

31.01.2018 року гр. ОСОБА_1 набула за договором дарування нежитлове приміщення, загальною площею 323,6 кв. м за адресою:

АДРЕСА_2 2020 року ОСОБА_1 здійснено реконструкцію нежитлового приміщення під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані.

В подальшому, ОСОБА_1 отримано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності 10.11.2020р за №ОД72, замовник будівництва ОСОБА_1 загальна площа об`єкту після реконструкції склада 483,3 кв.м.

Одеська міська рада вказує, що ОСОБА_1 не зверталась до органу місцевого самоврядування з питання визначення розміру пайової участі при реконструкції будівлі без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 , та, відповідно, пайову участь не сплатила.

07.07.2021р та 16.08.2021р Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради направлялися листи на адресу ОСОБА_1 щодо необхідності надати належним чином завірені копії документів, що підтверджують кошторисну вартість реконструкції об`єкту.

У подальшому, управлінням капітального будівництва Одеської міської ради у листі від 09.12.2021р за вих №02-05/1489-07 визначено розмір пайової участі ОСОБА_1 при реконструкції нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 , яка була розрахована із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв.м спорудження житла, яка згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.09.2021р №230 для Одеської області складає 13920 грн, на підставі чого розмір пайової участі складатиме 269 104 грн.

У зв`язку із зазначеним Одеська міська рада, керуючись ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та розділом II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», вважає, що замовник будівництва ОСОБА_1 без достатньої правової підстави зберегла у себе кошти, які мала заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, та зобов`язана повернути ці кошти Одеській міській раді.

ОСОБА_1 надала до суду відзив, у якому заперечувала проти механізму встановлення та розрахунку розміру пайової участі, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований такими обставинами.

Відповідач вказує, що твердження позивача про збільшення площі нежитлового приміщення з 323,6 кв.м до 483,3 кв.м. не відповідає дійсності, тому що на підставі договору дарування від 31.01.2018р, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №52, ОСОБА_1 отримала як дарунок нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 483,3 кв.м., про що свідчить також і Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2018р (індексний номер 112319872).

У відповідності до вказаного вище Витягу від 31.01.2018р ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 483,3 кв.м, яке розташоване у АДРЕСА_2 .

Таким чином, на час отримання ОСОБА_1 зареєстрованої Декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності 10.11.2020р за №ОД72, за ОСОБА_1 вже було зареєстроване право власності на нежитлові приміщення площею 483,3 кв.м (у 2018р), з чого випливає, що будь-якого збільшення площі об`єкту у 2020р не відбулося.

у 2020р ОСОБА_1 були проведені роботи по поліпшенню умов експлуатації приміщень, оновлення покриття підлоги, стелі, стін, часткова заміна мереж та функціонального призначення приміщень, направлених на використання приміщень у якості адміністративно-офісної будівлі.

Вказані роботи були проведені господарським способом (власними силами, тобто вартість таких робіт стала відома ОСОБА_1 по їх завершенню), а їх кошторисна вартість становила 672 000 грн, про що відповідач повідомив орган місцевого самоврядування (управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради) під час подачі документів, на підставі яких була зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності 10.11.2020р за №ОД72.

ОСОБА_1 вважає протиправним посилання Одеської міської ради на лист Управління капітального будівництва Одеської міської ради від 09.12.2021р за вих. №02-05/1489-07, у якому вказано, що для розрахунку пайової участі ОСОБА_1 при реконструкції нежитлових приміщень застосовується наказ Міністерства розвитку громад та територій №230 від 10.09.2021р, згідно зі змістом якого встановлюються показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01 липня 2021р) у зв`язку із тим, що Одеська міська рада та її виконавчий орган управління капітального будівництва Одеської міської ради використовує акт, якій стосується вартості спорудження житла у липні 2021р та не має жодного відношення до реконструкції нежитлових приміщень, яке було здійснено у 2020р.

Представник Управління капітального будівництва Одеської міської ради позов підтримав.

Протокольною ухвалою від 10.04.2023р задоволено клопотання представника відповідача про викликання у якості свідка керівника управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Викликаний та опитаний у якості свідка керівник управління капітального будівництва Одеської міської ради Б. Панов у судовому засіданні надав пояснення щодо правомірності застосування наказу Міністерства розвитку громад та територій №230 від 10.09.2021р, яким встановлюються показники опосередкованої вартості спорудження житла у 2021р, до реконструкції нежитлових приміщень, проведених у 2020р.

Відповідно до пояснень свідка, застосування саме цього наказу пояснюється датою надання відповіді на запит Одеської міської ради, якій надійшов у 2021р, стосовно розрахунку пайової участі ОСОБА_1 при реконструкції нежитлових приміщень у 2020р.

Ухвалою від 01.02.2024р підготовче провадження по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2024р.

Суд, вивчивши позовну заяву, відзив, письмові відповіді, отримані під час письмового опитування позивача як свідка, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, аналізуючи нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення загальною площею 483,3 кв.м, яке розташоване у АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 31.01.2018р, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №52

У 2020р ОСОБА_1 здійснила реконструкцію нежитлового приміщення під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані.

10.11.2020р до управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради була подана та у подальшому - зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності за №ОД72.

У вказаній декларації у розділі «Пайова участь» замовник будівництва ОСОБА_1 не зазначила інформацію щодо її сплати.

Разом із тим, у вказаній декларації у розділі «Кошторисна вартість будівництва» вказана вартість реконструкції 672 тис грн, яка складається з витрат на будівельні роботи 641 тіс грн т витрати на машини, обладнання та інвентар 31 тис грн.

Також вказаний спосіб будівництва господарський (будую власними силами)

Як вбачається зі змісту позовної заяви Одеської міської ради, ОСОБА_1 до цього часу не сплачено визначений управлінням капітального будівництва Одеської міської ради розмір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону під будівництвом розуміється нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

В свою чергу, замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною першою ст. 2 цього Закону зазначено, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектурна діяльність - діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Згідно з п. 3.21 Розділу 3 ДБН А.2.2-3: 2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин.

Оскільки ОСОБА_1 є замовником реконструкції нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 , то є і замовником будівництва у розумінні норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність».

З 01.01.2020 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 року, якими ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено.

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» врегульовано порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Крім того, з 01.01.2020 року у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Однак, на підставі п. 3 ч. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Як зазначалось раніше, 10.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради із заявою про рееєстрацію Декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності за №ОД72.

У поданих до органу місцевого самоврядування (управління ДАБК Одеської міської ради) документах для реєстрації вказаної вище Декларації ОСОБА_1 вказала вартість реконструкції 672 тис грн. Вказана інформація була прийнята управлінням ДАБК Одеської міської ради та у подальшому зареєстрована декларація за №ОД72.

Суд вважає, що здійснений управлінням капітального будівництва Одеської міської ради розрахунок пайової участі ОСОБА_1 , викладений у листі від від 09.12.2021р за вих №02-05/1489-07, із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв.м спорудження житла, згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.09.2021р №230, на підставі чого розмір пайової участі (за 2020р) визначено позивачем у розмірі 269 104 грн є необгрунтованим.

Позивачем не спростована інформація, вказана відповідачем у розділі «Кошторисна вартість будівництва». Відповідно до якого вартість реконструкції становить 672 000 грн, під час подання 10.11.2020р документів для реєстрації Декларації.

Подання такої інформації свідчить по те, що відповідачем виконаний обов`язок проінформувати орган місцевого самоврядування управління ДАБК Одеської міської ради (до введення об`єкту в експлуатацію) про кошторисну вартість реконструкції.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Більш того, Законом України №132-ІХ від 20.09.2019р «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» було чітко вказано, що показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України застосовується виключно до пайової участі при будівництві житлових будинків.

У відповідності до ч. 4 ст. 65 Закону України «Про правотворчу діяльність» аналогія закону або аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, притягнення особи до юридичної відповідальності.

У п. 57 постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2021р по справі №904/2258/20 вказано, що пайовий внесок має бути розрахований на підставі нормативно-правових актів, чинних на момент виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати пайового внеску, а не на той момент, коли позивач дізнався про його несплату відповідачем.

Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач перед отриманням 10.11.2020р Декларації про готовність до експлуатації подав до органу місцевого самоврядування (управління ДАБК Одеської міської ради) інформацію щодо кошторисної вартості реконструкції, розмір якої вказано - 762 000 грн, а також встановлений законодавством 4% розмір залучення коштів для об`єктів нежитлового призначення згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», суд вважає правильним наступний розрахунок розміру пайової участі ОСОБА_1 при реконструкції нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 :

672000 грн (кошторисна вартість реконструкції) х 4% (розмір залучення коштів для об`єктів нежитлового призначення) = 26880 грн (розмір пайової участі)

Згідно з пунктом 4 частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Проте, в порушення вищевказаних вимог ОСОБА_1 пайову участь у розмірі 26880 грн не сплатила, отримавши Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежитлових приміщень під адміністративно-офісну будівлю без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_2 », яка зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності за №ОД72.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_1 не виконано обов`язок зі сплати до місцевого бюджету пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси під час реконструкції нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості у судовому порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 643/21744/19 у аналогічних правовідносинах дійшла до висновку, що замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі ч. 1 ст.1212ЦК України (п. 72 постанови).

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо сплати коштів пайової участі порушує права територіальної громади м. Одеси, перешкоджає належному здійсненню повноважень щодо створення і розвитку інфраструктури міста Одеси та має наслідком недоотримання коштів до місцевого бюджету, який, в тому числі, є матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування.

Відповідно дост.327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно зі абз. 16 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Враховуючи вищевказані норми, та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Одеської міської ради підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір по справі складає 4036,56 гривень, який, враховуючи процент задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача у розмірі 404,67 грн. на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування вУкраїні», розділом II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», ст. 327, 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: пл. Думська, 1, м.Одеса, 65026, , на рахунок Казначейства України (ЕАП), який відкритий для виконання бюджету міста Одеси за кодом бюджетної класифікації 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту», , МФО 899998 на р/р НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 26 880 (двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради, , р/р 0015744, ДКСУ м. Київ, МФО 820172 судовий збір у розмір 403,67 (чотириста три) гривні 67 копійок.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2025 року

Суддя: Д.Я. Роїк