Справа № 487/360/24
Номер провадження 2/489/1545/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди

встановив

Представник позивача звернувся до суду вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 та після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги був позивач та його дідусь, проте останній відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_2 . Нотаріус видав на свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач та відповідач є спадкоємцями квартири за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частки кожний. Проте відповідач позбавив позивача можливості користуватись належним йому майном. Зайшовши до квартири, побачив, що відповідач незаконно вивезла з квартири усі речі. Враховуючи, що сторони є спадкоємцями по 1/2 спадкового майна, то відповідно позивач має право на 1/2 частину особистих речей що залишилися в квартирі після смерті батька. Так, відповідачем без згоди позивача вивезено з квартири майно на суму (враховуючи знос) 59750 грн. Тобто вартість майна, яке належить йому як спадкоємцю дорівнює 29875 грн. Відповідач ухиляється від вирішення питання мирним шляхом. З цих підстав просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29875 грн. та судові витрати і витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач надав суду відзив, в якому вказав, що позивач жодного разу не звертався з проханням передати ключі від квартири. Позивач стверджує, що вона вивезла незаконно з квартири усі речі, проте не надав жодних доказів існування, обгрунтування вартості перерахованого ним майна, а щодо окремих предметів, наводячи їх у списку у множинні, не навів навіть кількість. За таких умов є очевидним подання ОСОБА_1 завідомо безпідставного позову, за відсутності предмета спору, який має очевидно штучний характер.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після його смерті заведена спадкова справа №27/2022

08.08.2023 приватним нотаріусом ММНО Миколаївської області Швейновою Н.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями спадщини у вигляді квартири по АДРЕСА_1 , по 1/2 частки кожний.

Право власності сторін також зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №348483680 (а.с. 13)

Згідно з списком речей, написаним власноруч та наданим суду позивачем, в квартирі знаходилися речі на загальну суму 59750,00 грн, а саме: кухонний стіл і 4 стільці, холодильник, мікрохвильовка, кухонна стінка, кухонний змішувач, мийка, пральна машинка, кондиціонер, двоспальне ліжко і матрац, прасувальна дошка, праска, DVD-плеєр, дві телевізори, стільці, пилосос, штори, фіранки, подушки, духова шафа, варильна поверхня газова.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження слів позивача, про те, що в квартирі, яка увійшла до складу спадщини та наразі належить сторонам на праві власності по 1/2 частці, на час відкриття спадщини були предмети, перераховані позивачем та які увійшли до складу спадщини. Не надано жодного доказу на підтвердження і їх вартості. Додані позивачем фотографії квартири суд оцінює критично та не може сприймати як належний доказ, тому що вони не підтверджують наявність спадкового майна на момент відкриття спадщини та не можуть слугувати підставою для задоволення його вимог.

Тобто судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що за життя ОСОБА_3 належали вказані речі (кухонний стіл і 4 стільці, холодильник, мікрохвильовка, кухонна стінка, кухонний зміщувач, мийка, пральна машинка, кондиціонер, двоспальне ліжко і матрац, прасувальна дошка, праска, DVD-плеєр, дві телевізори, стільці, пилосос, штори, фіранки, подушки, духова шафа, варильна поверхня газова) та що вони увійшли до складу спадщини після смерті батька заявника.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, а отже в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89,259,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позову відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.12.2024.

Суддя В. В. Кокорєв