Справа № 591/7336/24
Провадження № 2/591/1300/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/7336/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовм, мотивуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем 30.12.2023 був укладений договір кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 30 000,00 грн з фіксованою процентною ставкою 1,15013259 процентів за кожен день користування кредитом. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 28.06.2024 виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 129 290,88 грн., з яких: 30 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 94 790,88 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 4500 грн. заборгованість за комісією. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що частково визнає позов. Визнає, що ним було укладено кредитний договір та отримано кредитні кошти в сумі 30 000 грн. Позивач просить стягнути суму прострочених платежів по процентах у значно більшому розмірі, ніж зазначено у нрафіку платежів 129 290,88 грн. замість 78 000 грн. Позивач фактично провів коригування зобов`язань позичальника, перерахувавши проценти у бік їх збільшення. Відповідач вважає таке збільшення неправомірним, оскільки позивач не дотримався порядку коригування платежів, який визначений пунктом 3.2.4 кредитного договору: позивач не надавав відповідачу оновлених графіків платежів, отже, відповідач не був обізнаний із збільшенням загальної вартості кредиту. Договором безпідставно було визначено розмір комісії в сумі 4500 грн. бе зазначення які послуги повинні бути отримані на зазначену суму. Відповідач визнає частково позов у розмірі 73 500 грн. У решті вимог просить відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що здійснивши часткову оплату, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору. Визначений позивачем розрахунок заборгованості грунтується на умовах договору. Після закінчення строку дії договору відсотки не нараховувались. Порушення відповідачем графіку погашення платежів призвело до зміни відсоткової ставки. Комісія встановлена за надання кредиту, а не за його обслуговування.

У запереченнях відповідач вказував, що позивачем не спростовані доводи відповідача щодо визначення суми заборгованості по відсотках.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову у частині нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 2% в день, зазначала, що відсотки за користування кредитом мали нараховуватися за зниженою процентною ставкою 1,15013259% в день, тому розмір заборгованості за кредитом повинен становити 78 000 грн., а не 129 290,88, як зазначає позивач.

Ухвалою суду від 23.06.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 30.12.2023 між ТОВ «Бізпозика» та відповідачем укладено договір № 485002-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором та Правил про надання грошових коштів у кредитів ТОВ «Бізпозика». Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15013259 процентів за кожен день користування кредитом за зниженою процентною ставкою, 2,00% в день за стандартною процентною ставкою. Комісія за надання кредиту 4500,00 грн.

Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком до 15.06.2024.

Пропозицію (оферта) на укладення договору про надання позики підписана відповідачем електронним цифровим підписом.

30.12.2023 року відповідач прийняв (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №475325-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою.

Отже договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту, що акцептована відповідачем 30.12.2023 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача.

Відповідач на даний час належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 07.07.2024 року за ним обліковується заборгованість, яка згідно з розрахунком становить 129 290,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 30000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 94790,88 грн.; суми прострочених платежів за комісією 4500,00 грн.

Відповідно до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», грошові кошти перераховані на банківську картку, яка належить відповідачу, відповідач визнає розмір заборгованості за тілом кредиту, однак кошти позивачу не повернув, тому підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості наданої товариством вбачається, що борг, в т.ч. відсотки, нараховувався позичальнику з 30.12.2023 по 15.06. 2024, тобто нарахування відбувалося в межах строку кредитного договору, який укладено до 15.06.2024 року (п. 2.7. договору).

Відповідно до умов договору (п. 2.4.) стандартна процентна ставка становить 2,00% в день. Знижена процентна ставка за кредитом становить 1,15013259 % в день. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.

З огляду на суму взятого кредиту по здійсненому судом апеляційної інстанції розрахунку вбачається, що при зниженій відсотковій ставці позичальник повинен був сплачувати відсотки у розмірі 345,04 грн. в день (30000,00 грн. х 1,15013259 %), а при фіксованій в розмірі 6000,00 грн. в день (30000,00 грн. х 2%).

Фактично кредит було взято на 24 тижні, тобто 168 днів.

Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у Додатку №1 до договору.

Пунктом 3.2.1. передбачено, що у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений у Додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору.

Згідно з п.3.2.2 договору сторони домовились, що у разі, якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів (пункт 3.2.4. кредитного договору).

Доводи відповідача про невірне нарахування позивачем відсотків є безпідставними, оскільки знижена відсоткова ставка у відповідності до п.3.2.1 Договору застосовується у випадку якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту.

Як видно з розрахунку заборгованості позичальнику прострочена заборгованість за стандартною процентною ставкою почала нараховуватися з 22 дня користування кредитом. .

З огляду на зазначене нарахування відсотків позивачем було здійснено в межах строку кредитування та за відсотковими ставками погодженими сторонами правочину, тому права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору.

Суд відхиляє доводи відповідача про неповідомлення відповідача про новий графік платежів як на підставу для відмову у частині заявлених вимог. Як вбачається з пункту 3.2.2 укладеного договору сторонами погоджено, що нарахування стандартної відсоткової ставки не пов`язане з подією повідомлення чи неповідомлення позичальника в порядку, передбаченому пунктом 3.2.4 договору про оновлений графік, а пов`язане з наявністю простроченої заборгованості по кредиту, строк якої становить більше 7 календарних днів.

Відносно вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 4 500 грн., а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 4500 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 185002-КС-005 від09.10.2023 в сумі 129 290,88 грн., судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 29 листопада 2024 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко