КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-з/824/1133/2024
28 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
при секретарі Ящуку Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника Олега Веніаміновича про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Бориса Андрійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
у грудні 2022 року скаржниця звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А., у якій просила визнати протиправними та скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження № 69990204 від 5 вересня 2022 року; постанову про арешт майна боржника від 29 листопада 2022 року; постанову про арешт коштів боржника від 29 листопада 2022 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 29 листопада 2022 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29 листопада 2022 року.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування постанов від 29 листопада 2022 року про накладення арешту на майно боржника та про накладення арешту на кошти боржника - скасовано і закрито провадження за скаргою ОСОБА_3 в цій частині. В іншій частині ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2022 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника О.В задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в частині закриття провадження у
справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204 і визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204, скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 69990204 від 5 жовтня 2022 року, визнання протиправними та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 29 листопада 2022 року та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29 листопада 2022 року, що винесені головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204, залишено без змін. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника О.В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року ухвалу Подільського районного суду міста Києві від 29 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204 та визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким визнано протиправною та скасовано постанову про арешт коштів боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204, та визнано протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29 листопада 2022 року, винесену головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. у виконавчому провадженні № 69990204. Стягнуто з головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1073грн 60коп.
27 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Колісник О.В. направив до Київського апеляційного суду заяву про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20 000грн, з яких 10 000грн за представництво інтересів із розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 у Київському апеляційному суді, та 10 000грн за підготовку та
подання касаційної скарги до Верховного Суду.
Представник скаржниці посилається на те, що сторони договору про надання правничої допомоги визначили фіксований гонорар - 10 000грн, а також погодили, що такий розмір витрат на правничу допомогу визначено за складання апеляційної скарги на рішення суду та забезпечення участі адвоката в судових засіданнях.
Представник Бурдинюк Л.М. зазначав, що під час судових дебатів ним було зроблено усну заяву про те, що Бурдинюк Л.М. понесла витрати на правову допомогу під час розгляду апеляційної скарги, про які ним буде додатково заявлено протягом п`яти днів.
Також, представник скаржниці посилається на те, що постановою Верховного Суду від 27 березня 2024 року у задоволенні його заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, відмовлено, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, передання справи в частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому саме апеляційний суд повинен вирішити питання відшкодування ОСОБА_1 понесених нею витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції.
ОСОБА_1 , її представник - адвокат Колісник О.В., стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду заяви про відшкодування судових витрат, у судове засідання не з`явилися, 26 серпня 2024 року представник скаржниці ОСОБА_1 - адвокат Колісник О.В. подав до апеляційного суду заяву про розгляд заяви про відшкодування судових витрат без його участі, боржник та стягувач причини своєї неявки апеляційному суду не повідомили, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення головного державного виконавця Полінського Б.А., який проти задоволення заяви заперечував та просив зменшити розмір витрат ОСОБА_1 на правову допомогу до 4 000грн, посилаючись на часткове задоволення вимог скаржниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Колісника О.В. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з
першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (частина перша статті 246 ЦПК України).
У апеляційній скарзі адвокат Колісник О.В. зазначив, що ОСОБА_1 очікує понести витрати у зв`язку із розглядом апеляційної скарги в розмірі 10 000грн. У підтвердження витрат на правову допомогу до апеляційної скарги докази надані не були та не зазначено про неможливість їх подання.
У касаційній скарзі адвокат Колісник О.В. зазначив, що ОСОБА_1 очікує понести витрати у зв`язку з розглядом касаційної скарги в розмірі 10 000грн.
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
У підтвердження витрат на правову допомогу при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 адвокатом Колісником О.В. апеляційному суду надані:
- копія договору про надання правової допомоги № б/н від 11 лютого 2022 року (далі - Договір), укладеного між адвокатом Колісником О.В. (адвокат) та ОСОБА_1
(клієнт), відповідно до 1.2 якого адвокат за цим договором здійснює захист інтересів клієнта в судах в будь-яких кримінальних, адміністративних, цивільних та господарських справах, де клієнт є позивачем, відповідачем, третьою особою, в органах, що здійснюють примусове виконання судових рішень, в правоохоронних органах, а також представляє інтереси клієнта перед будь-якими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями (в т.ч. нотаріусами та державними реєстраторами тощо), фізичними та юридичними особами;
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з цим, частина 1 статті 246 ЦПК України визначає, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Заява адвоката Колісника О.В. не містить поважних причин, з яких він був позбавлений можливості подати докази витрат ОСОБА_1 на правову допомогу за розгляд її апеляційної скарги разом із апеляційною скаргою або до судових дебатів під час апеляційного розгляду.
При цьому, колегія суддів враховує, що надані адвокатом Колісником О.В. докази датовані до подання апеляційної скарги та до прийняття апеляційним судом постанови за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , сторони погодили, що гонорар адвоката є фіксованим, отже не залежить від кількості процесуальних документів та судових засідань у суді апеляційної інстанції, а відтак вони могли бути і повинні були бути подані разом із апеляційною скаргою.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у апеляційному суді.
Стаття 452 ЦПК України визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Скарга ОСОБА_1 містила п`ять вимог, Верховним Судом касаційна скарга адвоката Колісника О.В. в інтересах ОСОБА_1 була задоволена частково та в частині двох вимог направлена на новий апеляційний розгляд, за результатами якого ці дві вимоги були задоволенні постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, тому відшкодуванню ОСОБА_1 за розгляд касаційної скарги підлягає 4 000грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 270, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд
заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Колісника Олега Веніаміновича задовольнити частково.
Стягнути з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 000грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук