Справа № 278/5517/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги розподілу природного газу за період з 01.09.2023 року по 31.07.2024 року в сумі 4568,70 грн, інфляційних втрат у сумі 133,98 грн, 3% річних у сумі 51,10 грн, пені у сумі 62,35 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Відповідач несвоєчасно здійснював оплату спожитого газу, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22).

Ухвалою суду від 11.11.2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 4568,70 грн.

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Представником позивача подано заяву, у якій зазначає, що відповідачем не було сплачено 3% річних в сумі 51,10 грн, інфляційні втрати у сумі 133,98 грн та пеню в сумі 62,35 грн; просить розгляд справи проводити без її участі (а.с. 56).

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином; однак поштові відправлення, що направлялись останньому повернулись на адресу суду не врученими адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 44, 54-55, 65-63). Право на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався; будь-яких заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені підлягає задоволенню з таких підстав.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта слідує, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу за особовим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , слідує, що за адресою споживання: АДРЕСА_1 , за період із 01.09.2023 по 31.07.2024 наявна заборгованість, яка становить 4568,70 грн (а.с. 8).

Через наявність заборгованості, що утворилась у відповідача з причини неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг із постачання природного газу, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 01.02.2024 року по 31.08.2024 року, 3 % річних за період з 01.09.2023 року по 20.07.2024 року та пеню за період з 01.09.2023 року по 20.07.2024 року. Згідно поданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати складають 133,98 грн, 3% річних 51,10 грн та пеня 62,35 грн (зворот. а.с. 10-11).

25.10.2024 року відповідачем було добровільно сплачено заборгованість у розмірі 4568,70 грн, що підтверджується копією розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу (а.с. 59).

Водночас, відповідачем не було сплачено 3% річних у розмірі 51,10 грн, інфляційні втрати у розмірі 133,98 грн та пеня у розмірі 62,35 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Положеннями статі 525 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

З врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, прострочення ним виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що з останнього слід стягнути 3% річних в сумі 51,10 грн, інфляційні втрати у сумі 133,98 грн та пеню в сумі 62,35 грн

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 76-81, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 в частині позовних про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" 51,10 грн - 3% річних, 133,98 грн - інфляційних втрат та 62,35 грн - пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" 124,45 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», місцезнаходження: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Дубовік