Справа № 553/471/22
Провадження № 2-др/553/14/2024
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
25.11.2024м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Москаленко В.В.,
представника ОСОБА_1 - адвоката Дударева О.В.
представника третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Степаненко О.В.
секретаря судового засідання Микуці К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава, заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткових рішень у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання шлюбу припиненим, встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення особистої власності на майно, визнання права на частину майна, -
В провадженні суду перебуває цивільна справа №553/471/22 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання шлюбу припиненим, встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення особистої власності на майно, визнання права на частину майна
24.10.2024 рішенням Ленінського районного суду м. Полтави в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання шлюбу припиненим, встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, припинення особистої власності на майно, визнання права на частину майна відмовлено повністю.
Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 12.11.2024 та 14.11.2024 зазначені заяви об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

11.11.2024 представником позивача ОСОБА_4 адвокатом Нескородь В.М. було подано заперечення щодо розміру заявлених судових витрат, в якій просив зменшити розмір витрат на правову допомогу кожного із заявників на 80 відсотків від вказаної в заявах суми, обґрунтовуючи тим, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, єдиним доказом понесених витрат є одна квитанція на суму 10000 грн., яку сплатив ОСОБА_1 від 25.04.2022 на АО «Правовий компроміс» а також, враховуючи майновий стан позивача ОСОБА_4 , яка не працює та має заборгованість за комунальні послуги.

Представники відповідача ОСОБА_1 адвокат Дударев О.В. та третьої особи ОСОБА_2 адвокат Степаненко О.В. у судовому засіданні, посилаючись на викладені у поданих заявах обставини, підтримали вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Фесенко Ю.В. в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв або клопотань до суду не надали.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України`заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

25.04.2022 між АО «Правовий Компроміс» та ОСОБА_1 був укладений договір №25/04/22 про надання правової допомоги.

Відповідно до квитанції № 03-05 від 25.04.2022 ОСОБА_1 сплатив за юридичні послуги 10000,00 грн.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу № 1 від 24.10.2024 АО «Правовий Компроміс» в особі адвоката Дударева О.В. на виконання вимог договору про надання правової допомоги №25/04/22 від 25.04.2022 ОСОБА_1 за період з 25.04.2022 по 24.10.2024 було надано правову допомогу, яка виразилась в консультаціях, підготовці та подачі до суду процесуальних документів, адвокатських запитів, а також участі в судових засіданнях, на загальну суму 31600 грн.

Згідно з актом №1 прийому-передачі наданих юридичних послуг від 24.10.2024 ОСОБА_1 підтвердив, що адвокатом Дударевим О.В. у період з 25.04.2022 по 24.10.2024 було надано вищезазначені юридичні послуги на суму 31600,00 грн., претензій пов`язаних з наданням послуг за вказаний період сторони один до одного не мають.

03.08.2022 між АО «Правовий Компроміс» та ОСОБА_3 був укладений договір №03/08/22 про надання правової допомоги.

Відповідно до квитанції №03-08 від 03.08.2022 ОСОБА_3 сплатила за юридичні послуги 10000,00 грн.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу № 1 від 24.10.2024 АО «Правовий Компроміс» в особі адвоката Фесенко Ю.О. на виконання вимог договору про надання правової допомоги №03/08/22 від 03.08.2022 ОСОБА_3 за період з 03.08.2022 по 24.10.2024 було надано правову допомогу, яка виразилась в консультаціях, підготовці та подачі до суду процесуальних документів, а також участі в судових засіданнях, на загальну суму 14100,00 грн.

Згідно з актом №1 прийому-передачі наданих юридичних послуг від 24.10.2024 ОСОБА_3 підтвердила, що адвокатом Фесенко Ю.О. у період з 03.08.2022 по 24.10.2024 було надано вищезазначені юридичні послуги на суму 14100,00 грн., претензій пов`язаних з наданням послуг за вказаний період сторони один до одного не мають.

04.08.2022 між АО «Правовий Компроміс» та ОСОБА_2 був укладений договір №04/08/22 про надання правової допомоги.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу № 1 від 24.10.2024 АО «Правовий Компроміс» в особі адвоката Степаненко О.В. на виконання вимог договору про надання правової допомоги №04/08/22 від 04.08.2022 ОСОБА_2 за період з 04.08.2022 по 24.10.2024 було надано правову допомогу, яка виразилась в консультаціях, підготовці та подачі до суду процесуальних документів, а також участі в судових засіданнях, на загальну суму 13100,00 грн.

Згідно з актом №1 прийому-передачі наданих юридичних послуг від 24.10.2024 ОСОБА_1 підтвердив, що адвокатом Степаненко О.В. у період з 04.08.2022 по 24.10.2024 було надано вищезазначені юридичні послуги на суму 13100,00 грн., претензій пов`язаних з наданням послуг за вказаний період сторони один до одного не мають.

Суд зазначає, що представник позивачки вказує в запереченнях, на те, що позивачка не працює ,має заборгованість за комунальні послуги.

В зв`язку з цим, суд зазначає ,що позивачка має можливість заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується відповідно до статті 43 Конституції України, а тому посилання на тяжкий фінансовий стан позивачки в зв`язку з тим, що вона не працює ,на увагу не заслуговують.

Крім того ,суд зазначає,що заявляючи клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу,представник позивачки не надав жодного доказу неспівмірності витрат ,хоча цей обов`язок покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката..

З урахуванням наведеного,с уд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачів та третьої особи є підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з позивачки, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований, відповідає критерію розумної необхідності цих витрат.

Керуючись ст.ст. 133-141, 268, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткових рішень задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в ході розгляду справи №553/471/22 у розмірі 31600,00 грн. (тридцять одна тисяча шістсот грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу, понесені в ході розгляду справи № 553/471/22 у розмірі 14100,00 (чотирнадцять тисяч сто грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені в ході розгляду справи № 553/471/22 у розмірі 13100,00 (тринадцять тисяч сто грн. 00 коп.)

Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий ,адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний тепкст рішення складено 27.11.2024.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиВ. В. Москаленко