Номер провадження: 22-ц/813/993/24
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

скаржник - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , державний виконавець Першого

Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігор Андрійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 листопада 2022 року

у цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігор Андрійович, на постанову про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У жовтні 2022 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла скарга акціонерного товариства «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігор Андрійович, на постанову посадової особи відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження, в якій заявник посилаючись на допущенні виконавцем порушення просив:

- визнати дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченка Ігоря Андрійовича щодо винесення постанови від 20.09.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 61001145 неправомірними;

- скасувати постанову від 20.09.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 61001145, винесену державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченком Ігорем Андрійовичем.

Вказані вимоги заявник обґрунтував тим, що в межах виконавчого провадження № 61001145 здійснювалось примусове виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 1522/10890/12 виданого Приморським районним судом м. Одеси 31.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 31.08.2007 року у розмірі 79106,37 доларів США. При винесенні оскаржуваної постанови посадова особа органу державної виконавчої служби не врахувала вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва, тобто не було здійснено перевірку наявності спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_1 , та не враховано положення ст. 442 ЦПК України про заміну сторони виконавчого провадження після такої перевірки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21 листопада 2022 року постановлено скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігор Андрійович, на постанову посадової особи відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченка Ігоря Андрійовича щодо винесення постанови від 20.09.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 61001145 неправомірними.

Скасувати постанову від 20.09.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 61001145, винесену державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченком Ігорем Андрійовичем.

Ухвала суду вмотивовано тим, що у разі смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження, виконавець повинен був перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні, а цього зроблено не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду, старший державний виконавець Вітріченко І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення по справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що міркування стягувача, щодо обов`язку державного виконавця, щодо перевірки чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, тобто здійснення перевірки наявності спадкоємців після смерті вказаної особи є такими, що виходять за положення ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та не є обов`язком державного виконавця.

Наголошується, що дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Вітріченко І.А. щодо винесення Постанови про закінчення ВП п. 3 ч. 1 ст. 39 (смерть боржника) ВП № 61001145 від 20.09.2022 року є таким, що відповідають вимогам законодавства.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись з текстом апеляційної скарги, представник АТ «УкрСиббанк» Агабалаєва Я.В. подала відзив, в якому не погоджується із доводами наведеними у апеляційній скарзі, вважає її необґрунтованою та безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Наголошується, що у разі встановлення виконавцем при здійсненні виконавчого провадження факту смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, тобто здійснити перевірку наявності спадкоємців після смерті вказаної особи, а після такої перевірки врахувати положення ст. 442 ЦПК України про заміну сторони виконавчого провадження.

Звертається увага, що дана правова позиція повністю відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що була викладена у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20.

Рух справи

30.11.2022 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 листопада 2022 року, у цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігор Андрійович, на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 30.11.2022 року, визначено склад суду, а саме: головуючий суддя: ОСОБА_3 , судді учасники колегії: Приходько Л.А., Кутурланова О.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.12.2022 року апеляційна скарга Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), залишена без руху, та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2023 року за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2023 року підготовку вказаної справи до апеляційного розгляду закінчено, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.03.2023 року провадження у справі за апеляційною скаргою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2022 року, постановлену у справі за скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко І.А. - зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 523/2357/20.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року достроково закінчено відрядження судді Херсонського апеляційного суду ОСОБА_3 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено Князюка О.В.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відраховано зі штату Одеського апеляційного суду, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року, до складу учасників колегії по справі визначено суддів Заїкіна А.П., Погорєлову С.О.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року головуючим суддею Князюком О.В., суддями учасниками колегії Погорєловою С.О., Заїкіним А.П. зазначену справу прийнято до свого провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 941/0/15-23 від 28 вересня 2023 року, суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Карташова О.Ю.

Відповідно розпорядження № 9474, здійснено заміну суддів учасників колегії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 року, до складу колегії для розгляду справи визначено суддів Стахову Н.В., Коновалову В.А.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2023 року головуючим суддею Карташовим О.Ю., суддями учасниками колегії Коноваловою В.А., Стаховою Н.В. поновлено провадження у зазначеній цивільній справі, та справу призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2518/0/15-24 від 20.08.2024 року суддю Стахову Н.В. звільнено, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 року суддю Стахову Н.В. замінено на суддю Кострицького В.В.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Апелянт старший державний виконавець Вітріченко І.А. в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без участі представника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Представником заявника АТ «УкрСиббанк» Агабалаєвою Я.В. подана заява про розгляд справи за відсутності представника банку.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини неявки суду не повідомляв.

Судова повістка на 12.12.2024 року на 09:20 годину, надіслана апеляційним судом ОСОБА_1 повернулася до суду із зазначенням причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності заявниці.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 відповідно до процесуального закону вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та його не явка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

В провадженні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував на примусові виконанні виконавчий лист № 1522/10890/12 від 31.10.2012, виданий Приморським районним судом м. Одеси.

20 вересня 2022 року постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко Ігоря Андрійовича, виконавче провадження № 61001145 з примусового виконання виконавчого листа № 1522/10890/12 виданого 31.10.2012 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» коштів у розмірі 631877,95 гривень закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 (смерть боржника).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника, згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 10.07.2021 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (частина п`ята статті 124 у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року).

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналогічні положення були у частинах першій і другій статті 14 ЦПК України у редакції, що діяла до 14 грудня 2017 року включно.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII)). Близьке за змістом визначення виконавчого провадження було і у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що був чинним до 05 січня 2017 року (далі - Закон № 606-XIV).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Тобто, державний виконавиць під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження повинен пересвідчитись у тому, що виконання обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництво.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України. Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України, визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції надав належну оцінку дійсним обставинам справи та дійшов обґрунтованого висновку, щодо скасування постанови від 20.09.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 61001145, оскільки державний виконавець не пересвідчився чи допускається у даній справі правонаступництво, чи ні, тобто не було вжито усіх передбачених Законом заходів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду і зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норми права та незгоди з вказаними вище висновками суду.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини, їм надано належну оцінку, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький