Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 Справа №601/980/24 Провадження №2/607/2500/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Музики А. Б.,

представника позивачки, адвокатки Мартищук Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23 серпня 2014 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , який було розірвано 10 травня 2016 року рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області у справі № 593/432/16-ц.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2014 року.

На сьогоднішній день дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, а також актом обстеження умов проживання, ОСОБА_1 повністю взяла на себе обов`язки по вихованню та утриманню дочки.

Відповідач з самого народження дочки ОСОБА_4 перестав виконувати свої батьківські обов`язки, а саме відмовився забирати дитину із пологового відділення, з самого малечку забув про її існування, жодного разу не приділив ніякої уваги відносно своєї дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги на її утримання. ОСОБА_3 навіть не знає хто її тато.

Позивачка самостійно створює належні умови для проживання дочки. У неї є власна кімната, вякій є дитяче ліжко, шафа для іграшок, комод для одягу. Також у кімнаті є все необхідне для належного навчання дитини у школі. Для розвитку дочки позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Це підтверджується актом обстеження умов проживання, а також характеристикою сільського старости.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджується висновком служби у справах дітей Саранчуківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача від 26 лютого 2024 року № 191/06-01, характеристикою з Мечищівського ліцею. Також з відповіді Служби у справах дітей Кременецької міської ради вбачається, що відповідач уже тривалий час перебував за межами України, зі слів старости ceлa Горинка він проживає в Італії, що ще раз підтверджує, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Отож, покликаючись на ст. ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», п. 151 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення i про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивачка вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільної дочки.

ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І. А. від 23 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю.

14 травня 2024 року було здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2024 року матеріали цивільної справи № 601/980/24 надіслано Службі у справах дітей Саранчуківської сільської ради; рекомендовано Службі у справах дітей Саранчуківської сільської ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 вересня 2024 року на адресу суду Службою у справах дітей Саранчуківської сільської ради надіслано рішення виконавчого комітету Саранчуківської сільської ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та висновок органу опіки та піклування, а також повернуто матеріали цивільної справи № 601/980/24.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на відзив, як це передбачено ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не подав його у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради не скористалися своїм правом на подачу пояснень, згідно ст. 181 ЦПК України.

Суд протокольною ухвалою від 06 листопада 2024 року закрив підготовче провадження та призначив справу № 601/980/24 до судового розгляду по суті.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокатка Мартищук Л. П. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснювала, що ОСОБА_2 повністю самоусунувся від виховання та матеріального утримання спільної дочки сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не проявляє інтересу до дитини з часу її народження, дівчинка навіть не знає хто її тато. Вважає, що висновок органу опіки та піклування, а також інформація з ліцею, де навчається ОСОБА_6 в сукупності є достатніми доказами обґрунтованості позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав,

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - представник Служби у справах дітей Саранчуківської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, однак подав заяву № 84/01-10 від 14 червня 2024 року, в якій вказав, щоб розгляд справи проводити без присутності органу опіки та піклування, у вирішенні даної справи покладається а думку суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що приходиться позивачці мамою. Її внучка ОСОБА_3 з народження виховується позивачкою одноосібно, ОСОБА_7 та її чоловік - дідусь дівчинки, які є батьками позивачки допомагали їй. Відповідач прийшов до свідка перед пологами, повідомив, що залишив дочку в пологовому будинку та з того часу фактично покинув її. На наступний день свідок пішла до дочки в лікарню, вона перебувала у палаті з новонародженою дочкою. З пологового будинку свідок забрала дочку ОСОБА_8 разом із сином, вони привезли її у сімейний гуртожиток, де ОСОБА_7 разом з чоловіком допомагали позивачці з дитиною. ОСОБА_2 через декілька тижнів приїздив та просив ОСОБА_7 віддати йому гроші за народження дитини. Свідок відмовила, а тому він поїхав до її чоловіка у село та просив ці гроші у нього. Відповідач бачив дочку ОСОБА_4 , коли їй ще не було року, тоді він приїздив до чоловіка в село по гроші. Після того ОСОБА_2 не приїздив, не телефонував, не присилав гостинці. Відповідач не цікавився ні станом здоров`я дитини, ні її успіхами, ніхто перешкод йому у цьому не чинив. До року часу дочка ОСОБА_8 подала на розлучення.

Заслухавши пояснення представника позивачки - адвокатки Мартищук Л. П., покази свідка, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 23 серпня 2014 року, який розірваний рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 10 травня 2016 року, справа №593/432/16-ц (а.с. 14)

Під час даного шлюбу, у колишнього подружжя народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , відповідний актовий запис за № 3139, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 30 грудня 2014 року (а.с. 13).

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 20 грудня 2022 року зареєстрували шлюб, про що 20 грудня 2022 року складено відповідний актовий запис № 136 та Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видано свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_3 від 20 грудня 2022 року (а.с 19).

За змістом Витягу з реєстру Саранчуківської територіальної громади № 2024/001559071 від 14 лютого 2024 року, ОСОБА_1 з 24 липня 2015 року зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 11), що також підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку АДРЕСА_2 , яка видана Саранчуківською сільською радою 14 лютого 2024 року, у якій зазначено, що позивачка проживає разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Актом обстеження умов проживання № 9/05 від 23 січня 2024 року, який затверджено начальником служби у справах дітей Саранчуківської сільської ради Т. Кукурудзою, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в с. Мечищів Тернопільського району Тернопільської області. Стан житлового приміщення задовільний, в кімнатах чисто, прибрано. Дитина забезпечена всім необхідним для нормального виховання та розвитку. В кімнатах наявні усі необхідні меблі та побутова техніка, шафа для зберігання одягу. Дівчинка має достатню кількість одягу відповідно до сезону. Батьки ОСОБА_3 розлучилися у 2016 році. Дитина не знає батька, оскільки після її народження він залишив їх з матір`ю, фінансової підтримки зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_11 не має. Вихованням та забезпеченням дочки займається самостійно, допомагають батьки (а.с. 4).

14 лютого 2024 року за № 18 сільським старостою Саранчуківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Сидорович В. М. складено характеристику на ОСОБА_12 , 1991 року народження, яка проживає в АДРЕСА_1 , з дочкою ОСОБА_3 , 2014 року народження. ОСОБА_12 розлучена, разом із колишнім чоловіком має доньку. У 2022 році ОСОБА_12 повторно вийшла заміж за ОСОБА_9 , з яким на даний час проживає. ОСОБА_1 працьовита, товариська і ввічлива. В побуті доброзичлива, чуйна. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило (а.с. 15).

19 лютого 2024 року на лист служби у справах дітей Саранчуківської сільської ради повідомлено службою у справах дітей Кременецької міської ради, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с. Горинка Кременецької громади не проживає понад два роки. Зі слів старости проживає в Італії, контактів для зв`язку немає, про що складено лист № 74/01-20 від 19 лютого 2024 року (а.с. 6).

26 лютого 2024 року Саранчуківською сільською радою складено висновок № 191106-01, яким вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

За змістом характеристики Мечищівського ліцею Саранчуківської сільської ради від 05 березня 2024 року, ОСОБА_6 є ученицею 3 класу цього ліцею, навчається з 1 класу. Має начальні досягнення високого, достатнього та середнього рівня. На уроках завжди уважна і активна, виконує домашні завдання. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником (а.с. 16).

ОСОБА_1 згідно індивідуальних відомостей по застраховану особу Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) за період з 2010 по 2018 роки отримувала виплати, які зараховані їй для пенсії (а.с. 7-8).

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/сум нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14 лютого 2024 року, складеного Бережанською державною податковою інспекцією ГУ ДПС у Тернопільській області, відносно ОСОБА_1 за період з 3 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року - інформація відсутня (а.с. 17).

Також ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділі соціального забезпечення № 1 управління соціального захисту населення Тернопільської РДА як одержувач будь-яких державних допомог, що стверджується довідкою цього відділу № 498 від 14 лютого 2024 року (а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Саранчуківської сільської ради № 84 від 23 серпня 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування Саранчуківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано у висновку органу опіки та піклування, 21 серпня 2024 року в службу у справах дітей Саранчуківської сільської ради надійшло письмове звернення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№ 95/1/01-5 від 21 серпня 2024 року) щодо позбавлення батьківських прав свого колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо його неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що шлюб між батьками неповнолітньої ОСОБА_4 розірваний 23 травня 2016 року (Бережанський районний суд Тернопільської області, справа № 593/432/l6-ц). Відповідач, ОСОБА_2 на судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розлучення згідний.

Згідно характеристики на ОСОБА_1 , виданої Мечищівським старостинським округом з`ясовано, що ОСОБА_11 проживає в АДРЕСА_3 , разом із дочкою ОСОБА_3 , 2014 року народження та другим чоловіком ОСОБА_9 , 1986 року народження. Характеризує себе з позитивної сторони, шкідливихзвичокнемає,дитиназабезпеченавсімнеобхідним для нормального розвитку.

23 серпня 2024 року проведена комісія з питань захисту прав дитини Саранчуківської сільської ради. Батько ОСОБА_2 на комісії не був присутній, оскільки, згідно листа служби у справах дітей Кременецької міської ради № 74/01-20 від 19 лютого 2024 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Горинка Кременецької громади не проживає понад два роки. Зі слів старости проживає в Італії, контактів для зв`язку - немає. Мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила, що батько не бере жодної участі у вихованні своєї дочки, ОСОБА_3 , дитина не знає батька, оскільки після їi народження, ОСОБА_2 залишив ix.

З метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2014 року народження, заслухавши думку матері, щодо виконання батьком батьківських обов`язків відносно дитини, відповідно до Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН «Про права дитини», постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 886 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язаної із захистом прав дитини», орган опіки та піклування Саранчуківської сільської ради вирішив вважатидоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68-70).

За встановлених судом обставин до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Із матеріалів справи вбачається та підтверджується висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що біологічний батько зовсім відсутній у житті дочки, не забирав її з пологового будинку, зі слів свідка ОСОБА_7 бачив тільки раз, коли дитині ще не виповнилося року, а в подальшому не приймав ніякої участі у її утриманні та вихованні, усі важливі події у житті ОСОБА_3 відбувалися та відбуваються без участі та присутності батька.

Байдуже ставлення відповідача до дитини, відсутність зі сторони батька будь-яких дій, які б вказували на його інтерес до дочки ОСОБА_4 , його бажання буди присутнім в житті дитини шляхом її матеріального забезпечення, турботи про її здоров`я і розвиток також підтверджується висновком органу опіки та піклування.

Відтак, суд дійшов переконання, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 відповідає інтересам малолітньої дитини, так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Своєю негативною поведінкою відповідач показує поганий приклад та нівелює обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпричинно та свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться її фізичним, духовним, моральним розвитком.

При вирішенні цього спору, суд врахував позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 08 грудня 2021 року, справа № 311/563/20, від 26 січня 2022 року, справа № 203/3505/19.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові № 459/3411/18 від 29 вересня 2021 року зазначив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В силу ст. 141 ЦПК України, слід cтягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В АЛ И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей Саранчуківської сільської ради, адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 15, м. Бережани Тернопільська область, 47501.

Повний текст рішення суду складено 03 січня 2025 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.