УХВАЛА

16 вересня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

В засіданні приймали участь:

позивач: ОСОБА_1

представник відповідачки: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 08.07.2024 прийняти до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

28.08.2024 представником відповідачки подано до суду зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом з відповідачкою.

Дослідивши матеріали справи, зустрічний позов суд констатує таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 193 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Фактичний аналіз змісту зустрічного позову та цивільної справи за первісним позовом свідчить про те, що у зустрічному позові заявлені позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини. Водночас така категорія справ розглядається у порядку загального позовного провадження з обов`язковою участю у справі органу опіки та піклування.

Отже, зазначені позовні вимоги не взаємопов`язані з первісним позовом про розірвання шлюбу між сторонами, який розглядається в спрощеному провадженні, а їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У даному випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини, крім того зустрічний позов про визначення місця проживання дитини ґрунтується на спірних правовідносинах сторін щодо їх малолітньої дитини, у той час як вимоги первісного позову заявлені з метою зміни у судовому порядку особистих відносин подружжя, шляхом розірвання шлюбу. Таким чином, спільний розгляд вказаних позовів є недоцільним, оскільки спричинить затягування розгляду справи.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленоюу справі №344/2397/21, в якій зазначено: «встановивши, що предметом первісного позову є розірвання шлюбу, натомість предметом зустрічного позову є визначення місця проживання дітей, спільний розгляд цих позовів є недоцільним, оскільки не відповідатиме завданню цивільного судочинства та спричинить затягування розгляду справи, суди зробили обґрунтований висновок про повернення особі зустрічної позовної заяви».

Враховуючи те, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог статті 193 Цивільного процесуального кодексу України, тому не може бути прийнята до розгляду з первісним позовом про розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у прийнятті зустрічного позову про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Разом з тим, суд роз`яснює відповідачці право на звернення з позовними вимогами про визначення місця проживання дитини в загальному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 193, 194, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Матеріали зустрічного позову повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена та підписана 16.09.2024.

Суддя Левчук О. В.