Номер провадження: 22-ц/813/6080/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне підприємство "Брайловський",

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року у складі судді Васильків О.В.,

встановив:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Брайловський», в якому просило суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № від 09.12.2019 року в розмірі 1120001,65 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 09.12.2019 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Також 09.12.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки №-П та між ТОВ "ФК "ЦФР" та ПП "Брайловський" був укладений Договір поруки №-П2. На підставі відповідного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на теперішній час є правонаступником ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ». Вимоги Кредитного договору № відповідачами не виконуються, в зв`язку з чим на теперішній час наявна непогашена заборгованість в загальному розмірі 1120001,65 грн., в зв`язку з чим позивач - ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено: стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП "Брайловський" на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № від 09.12.2019 року в розмірі 1120001,65грн., з яких:

- 614271,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 58,36 грн. - сума заборгованості за річними відсотками;

- 353566,55 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками;

- 152105,42 грн. - сума заборгованості за пенею.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП "Брайловський" на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у розмірі 16800,02 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що районним судом не враховано те, що при розгляді справи, ОСОБА_1 не отримував від ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № від 09.12.2019. Матеріали позовної заяви також не містять вказаного повідомлення, тому відповідно до ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Крім того, скаржником зазначено, що у Договорі відступлення прав вимоги №20230127 від 27 січня 2023 року не міститься даних щодо прав вимоги за Кредитним договором № від 09.12.2019. Суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза увагою і те, що в доданих незасвідчених копіях договору, а саме: в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20230127 в відомостях щодо - ОСОБА_1 , Кредитний договір № від 09.12.2019 затерта графа «Оплата права грошової вимоги», що, в свою чергу, викликає об`єктивні сумніви у достовірності доданих копій. Судом не надано оцінку заявленої представником відповідачів доцільності витребування при розгляді справи оригіналів доказів, якими Позивач підтверджує обґрунтованість своїх позовних вимог. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , в матеріалах позовної заяви не міститься доказів переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав у зобов`язанні згідно кредитного договору від 09.12.2019 №.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ФК «ЄАПБ», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року - без змін, оскільки доводи щодо неналежності та недостовірності доказів про відступлення права вимоги за Кредитним договором є безпідставними.

В судове засідання, призначене на 07.11.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» 11.10.2024 надійшло до суду клопотання, у якому заявник просить суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача, посилаючись на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості направити представника на розгляд даної справи, у зв`язку із великою кількістю судових засідань, а також необхідністю додаткових витрат внаслідок перебування юристів у місті Бровари Київської області.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Салтан Р.В. через систему «Електронний суд» 06.11.2024 надійшло до суду клопотання, у якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що 25.10.2024 він переніс оперативне втручання у зв`язку з отриманням закритого багато уламкового переламу ПЕМ лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, що значно ускладнює рух та фізичні можливості, внаслідок чого представник відповідача-1 адвокат Салтан Р.В. тимчасово позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні щодо розгляду апеляційної скарги. Оскільки, враховуючи значний обсяг матеріалів справи заміна на цій стадії судового розгляду на іншого представника є недоцільною, просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

Проте вказане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Окрім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Вбачається, що у ОСОБА_1 була можливість для наведення суду наявних у нього доводів у поданій до суду апеляційній скарзі. Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Салтан Р.В. не був позбавлений можливості, в порядку ст. 212 ЦПК України, заявити клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, проте такого клопотання до суду не заявив.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, незаявлення клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Салтан Р.В. про відкладення розгляду справи та розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Кредитного договору № від 09.12.2019 Кредитодавець ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту 638722 грн. Строк, на який надається кредит 36 міс. Також відповідачем ОСОБА_1 підписано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4353904 /а.с.5-7/.

09.12.2019 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №-П, відповідно до якого Поручитель ОСОБА_2 поручається перед Кредитором Боржника - ТОВ "ФК "ЦФР" за виконання Боржником ОСОБА_1 своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з Кредитором /а.с.12/.

09.12.2019 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ПП "Брайловський" укладено Договір поруки №-П2, відповідно до якого Поручитель ПП " ОСОБА_3 " поручається перед Кредитором Боржника - ТОВ "ФК "ЦФР" за виконання Боржником ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з Кредитором /а.с.15/.

Також 09.12.2019 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 був укладений Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С., відповідно до якого Заставодавець ОСОБА_1 передає на забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором належний йому на праві власності автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, що зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 15.11.2011 року, рік випуску автомобіля - 2005, реєстраційний № НОМЕР_1 , автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, що зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2012 року, рік випуску автомобіля - 2006, реєстраційний № НОМЕР_2 /а.с.21-22/.

Згідно з Довідкою ТОВ "ФК "ЦФР", вих. №8581514-SG від 30.01.2023, ОСОБА_1 дійсно оформив кредит у ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», кредитний договір № від 09.12.2019 року на загальну суму 638722 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії. Станом на 27.01.2023 року сума несплаченого боргу - 967896,23 грн., пеня та неустойка - 152105,42 грн., загальна сума до сплати - 1120001,65 грн./а.с.23-24/.

Судом також встановлено, що 27.01.2023 між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до якого Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами та/або Заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості) /а.с.26-28/.

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № на суму заборгованості в розмірі 1120001,65 грн. /а.с.29/.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 27.01.2023 сума простроченої заборгованості складає 1120001,65 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом 614271,32 грн., прострочена заборгованість за відсотками 58,36 грн., прострочена плата за управління 353566,55 грн., за штрафом/пенею - 152105,42 грн. /а.с.25/.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Встановлено, що 09.12.2019 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, умови якого відповідачами не виконуються, в зв`язку з чим наявна заборгованість в розмірі 1120001,65 грн.

На теперішній час позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені. При цьому, оскільки з метою забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_1 , між ТОВ "ФК "ЦФР" були також укладені договори поруки з ОСОБА_2 та ПП "Брайловський", тому суд вірно вважав обґрунтованими заявлені позовні вимоги і до вказаних співвідповідачів.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що районним судом не враховано те, що при розгляді справи, він не отримував від ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № від 09.12.2019. Матеріали позовної заяви також не містять вказаного повідомлення, тому відповідно до ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що 27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 09 грудня 2019 р., укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «САПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Відповідно до п. 6.2.4. вищевказаного Договору, відступлення Права Вимоги здійснюється без згоди Боржників та Заставодавців.

Також відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

До того ж, дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер.

Відповіло до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 4 червня 2020 року у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Посилання скаржника на ч.2 ст. 517 ЦК України є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 зазначеної статті ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно п. 6.4. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості Боржників, Кредитор зобов`язаний перерахувати вказану суму новому кредиторові протягом 5 (п?яти) банківських днів з моменту їх отримання.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунки первісних Кредиторів за будь-яким з кредитних договорів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості.

Згідно правової позиції, викладеній Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, при умові, що відповідачі з будь-яких підстав не отримали повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржники не мали жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

3 огляду на викладене, саме по собі неотримання повідомлення про відступлення права вимоги, на що посилається скаржник у апеляційний скарзі, не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою на відмови у солідарному стягненні заборгованості на користь нового кредитора - ТОВ «ФК» ЄАПБ».

Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо того, що у Договорі відступлення прав вимоги №20230127 від 27 січня 2023 року не міститься даних щодо прав вимоги за Кредитним договором № від 09 грудня 2019 року.

Так, згідно п.1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «САПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними договорами та/або Заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками.

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних договорах та Застоводержателя за Договорами застави, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами та Заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від Боржників та/або Заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами та Договорами застави.

Як вбачається з п. 6.3. Договору відступлення прав вимоги, з моменту переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3 цього Договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Договорах застави, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами.

У п. 2 Договору відступлення прав вимоги, міститься тлумачення терміну «Портфель Заборгованості», що являє собою - сукупність невиконаних грошових зобов`язань перед Кредитором, які складаються із заборгованості Боржників за тілом (основною сумою) кредиту, за неоплаченими відсотками за користування кредитом, за платою за надання та правління кредитною справою, а також за неоплаченою пенею та вказуються у Реєстрі боржників.

Безпідставними є і твердження ОСОБА_1 про те, що судом не надано оцінку заявленої представником відповідачів доцільності витребування при розгляді справи оригіналів доказів, якими позивач підтверджує обґрунтованість своїх позовних вимог, зокрема, як зазначає скаржник, суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза увагою те, що в доданих незасвідчених копіях договору, а саме: в Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20230127 в відомостях щодо - ОСОБА_1 , Кредитний договір № від 09.12.2019 затерта графа «Оплата права грошової вимоги», що в свою чергу викликає об`єктивні сумніви у достовірності доданих копій.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦІК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи та належним чином засвідченого Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09 грудня 2019 р., в сумі 1 120 001,65 грн., з яких: 614 271,32 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 58,36 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 53 566,55 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 152 105,42 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 110-111).

У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 у справі №910/10963/19, доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні (у даному випадку Договір відступлення прав вимоги №20230127 від 02 січня 2023 року), а не документи, що засвідчують права, які передаються.

Доказів того, що договір відступлення прав вимоги №20230127 від 02 січня 2023 року укладений з ТОВ «ФК» ЄАПБ» визнано недійсним суду не надано, а тому суд вважає, що позивачем надано докази, які підтверджують ту обставину, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло статус нового кредитора за кредитним договором, який також є чинним.

Отже, ТОВ «ФК» ЄАПБ» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідачів щодо погашення наявної в них заборгованості за Кредитним договором № від 09.12.2019, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, доводи ОСОБА_1 щодо неналежності та недостовірності доказів про відступлення права вимоги за Кредитним договором є безпідставними.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не оскаржує фактичні обставини справи, зокрема не заперечує факту невиконання ним умов кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, тощо.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно і обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.01.2025.

Головуючий

Судді: