Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 Справа №559/2906/24 Провадження №2/607/3889/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивачки, адвоката Марцінкевича М. Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про: 1) визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2) зобов`язати Ужгородський міськрайонний РАЦС Закарпатської області внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з січня 2010 року ОСОБА_2 перебувала у відносинах з ОСОБА_1 , проте шлюб не був зареєстрований у органах реєстрації актів цивільного стану. У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При реєстрації народження всіх трьох дітей, запис про батька був зроблений зі слів ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки шлюб з відповідачем не був офіційно зареєстрований та заяву ОСОБА_1 про запис його батьком дітей до органів реєстрації актів цивільного стану не подавав. Відомості про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводилося за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері дітей.

Проте відповідач ставиться до всіх трьох дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як до синів, вони спілкуються, проводять час разом, ОСОБА_1 купував речі дітям. Між дітьми та відповідачем склалися відносини які характерні для відносин батька та синів. Діти називають ОСОБА_1 батьком, а він піклувався по батьківськи про синів.

З 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають разом. Діти залишилися проживати разом з позивачкою. Відповідач час від часу навідує синів, проте пререстав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Таким чином, ОСОБА_2 прагне встановити батьківство ОСОБА_1 щодо її синів, а тому, звернулася з позовом про визнання батьківства ОСОБА_1 та внесення змін до актового запису про народження дітей.

Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р. В. від 12 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 10 жовтня 2024 року, витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії актових записів про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №94 виконавчого комітету Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області України, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 20 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного станку по Ужгородському районі Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, серія НОМЕР_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №32 виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 2013 року виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, серія НОМЕР_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №37 виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 15 квітня 2015 року виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, серія НОМЕР_3 .

13 листопада 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано запитувану судом інформацію.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Марцінкевич М. Д. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, оскільки відповідач не в повній мірі допомагає дітям.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що він дійсно є батьком дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак заяви про визнання свого батьківства відповідач не писав, адже не має сумнівів у цьому, а тому вважає за недоцільне призначати судову генетичну експертизу. ОСОБА_1 спілкується з усіма трьома дітьми за допомогою мобільного зв`язку, месенджерів. Надає кошти на утримання дітей шляхом переказу на особисту картку позивачки, придбав хлопцям три мобільних телефони. Однак через запальний характери позивачки, сторони час від часу конфліктують, саме чергова їх сварка стала причиною того, що сина ОСОБА_6 записала по батькові « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник третьої особи Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відтак, заслухавши пояснення представника позивача та самого відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_2 , що стверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданим ГУДМС України в Закарпатській області.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 03 грудня 1999 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Тернополі та з 05 березня 2010 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про народження №94, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 04 листопада 2010 року про що видано свідоцтво серії НОМЕР_6 . Матір дитини ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 04 листопада 2010 року №41/04-05.

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про народження №32, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 07 травня 2013 року про що видано свідоцтво серії НОМЕР_2 . Матір дитини ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 07 травня 2013 року №25/04-05.

ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про народження №37, складеним Виконавчим комітетом Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 15 квітня 2015 року про що видано свідоцтво серії НОМЕР_3 . Матір дитини ОСОБА_2 , батько ОСОБА_8 , відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері від 15 квітня 2015 року №24/04-05.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, врахувавши визнання позову відповідачем ОСОБА_1 , суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).

Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).

Як вказано в статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно приписів статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: актових записів про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які описано судом вище, дані про батька дітей вказані на підставі заяви матері, відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України.

Отож, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом в постановах від 31 січня 2024 року в справі №752/13549/22 (провадження №61-10510св23), від 13 вересня 2023 року в справі №552/4291/22 (провадження №61-6451св23).

Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява №3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із пунктом 18 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 (далі - Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та на час здійснення актових записів про народження дітей, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем на громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 СК України (додаток 4). Графи актового запису про народження «Дата народження», «Місце народження» в розділі «Відомості про батька» у цьому випадку не заповнюються.

Презумпція батьківства - це загальне правило, що відображає безумовне визначення походження дитини від свого батька. Традиційною та загальновживаною є презумпція батьківства чоловіка матері дитини, тобто в разі народження дитини у шлюбі до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним її матір`ю і батьком визначається подружжя.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Марцінкевич М. Д. позовні вимоги підтримав, пояснював, що його довірителька беззаперечно стверджує, що саме відповідач є батьком її синів, однак через те, що він не в повній мірі про них турбується матеріально, між сторонами виникають конфлікти, а тому є необхідність увстановленні батьківства ОСОБА_1 за рішенням суду.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, вказавши, що він є біологічним батьком дітей та сумнівів щодо свого батьківства не має, а відтак не клопоче про призначення судом генетичної експертизи. З позивачкою у шлюбі він не перебував, але вони прживали разом та вели господарство, однак спільне життя з ОСОБА_2 не склалося. Відповідач продовжує спілкуватися з синами, по мірі можливості забезпечує їх матеріально, та хоче щоб відомості про нього як батька внесли у свідоцтва про народження дітей.

Отож, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Крім того, суд звертає увагу на право дитини знати свого батька […], а також бере за основу римську максиму lurasanguinis nulloiure civilidirimi possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати права, що випливають із кровної спорідненості (постанова Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №336/1357/16-ц, провадження №61-1452св20).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не містить норми, котра б прямо передбачала право на батьківство. Водночас у багатьох рішеннях за статтею 8 розглядається дотична до нього проблематика, а саме: пропорційність інтересів батька та матері при вирішенні питання про народження дитини.

ЄСПЛ у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява №62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, №53176/99) та справу «С.Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), №57813/00).

Окрім того, повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), №25057/11).

За статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У такій чутливій категорії справ суди повинні враховувати, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз зазначених вище норм міжнародного та національного права дає підстави для висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків.

Таким чином, враховуючи право дитини знати батька, встановлений зв`язок між відповідачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який визнається, у цій справі підлягає визнанню батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пунктом 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отож, вимога позовної заяви про внесення змін до актового запису про народження дитини є такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, норми чинного законодавства, інтереси дітей та інтереси батька до своїх дітей, збереження зв`язків дітей із батьком, якнайкращі їх інтереси дітей для забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей підлягає задоволенню. Слід визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внести зміни в актовий запис № 94 від 04 листопада 2010 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України»; в актовий запис № 32 від 07 травня 2013 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України»; в актовий запис № 37 від 15 квітня 2015 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України»; у графі «Дитина. По батькові» змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни в актовий запис № 94 від 04 листопада 2010 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

Внести зміни в актовий запис № 32 від 07 травня 2013 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

Внести зміни в актовий запис № 37 від 15 квітня 2015 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у графі «відомості про батька» записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України»; у графі «Дитина. По батькові» змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , адреса зареєстрованого місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: вул. Мирогощанська, буд. 52, м. Дубно Рівненська область, 35604.

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська