Справа № 361/3453/24
Провадження № 2/761/7602/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді- Фролової І.В.,

секретаря судового засідання- Бордусенка Б. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу газу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ», скорочене найменування АТ «КИЇВОБЛГАЗ», як Оператор ГРМ до 31.08.2023 року здійснювало на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до виданої Постановою НКРЕКП від 29.06.2017 № 855 ліцензії. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Між сторонами було укладено договір № розподілу природнього газу шляхом підписання заяви-приєднання.

У порушення умов зазначеного договору та чинних нормативних актів відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.12.2021 по 31.08.2023 включно заборгованість складає 7 461,57 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» заборгованість за послугу розподілу природного газу за період 01.12.2021 по 31.08.2023 в сумі 7 461,57 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги позовної заяви підтримала.

Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті178 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно з пунктом 1.1 договору).

Згідно з пунктом 1.2 договору, умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.

Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей633,634,641та642 Цивільного кодексу України шляхом заяв очного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 договору передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23712358, відповідач ОСОБА_1 , є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

27.03.2018 відповідач ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, надіслав на адресу оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого між позивачем на відповідачем укладено Договір розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором.

Відповідно до статті 13Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року.

Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єкту) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуг розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно постанови НКРЕКП №3025 від 24.12.2019, із змінами згідно постанови №1163 від 24.06.2020, тариф на послуги розподілу природного газу з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року складає 0,78 грн. за 1 куб.м на місяць без ПДВ, 0,936 грн. з ПДВ; з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає 0,81 грн. за 1 куб.м на місяць без ПДВ, 0,972 грн. з ПДВ.

Згідно постанови НКРЕКП № 2752 від 22.12.2021 року, тариф на послуги розподілу природного газу з 01 січня 2022 року складає 1,49 грн. за 1 куб.м на місяць без ПДВ, 1,788 грн з ПДВ.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (згідно п.6.4 договору).

Главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачені комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу, в тому числі зазначено, наступне:

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цьогоКодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ (п.6.6. Договору).

Відповідно до статті 20ЗУ «Прожитлово-комунальніпослуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У порушення умов договору відповідач не проводить оплату за розподіл природного газу, внаслідок чого у нього за період з 01.12.2021 по 31.08.2023 утворилася заборгованість у розмірі 5299,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26.04.2016 (справа № 6-2951цс15) та у постанові ВС від 06.11.2019 (справа № 642/2858/16).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 (справа № 6-59цс13) та від 18.11.2015 (справа № 6-582цс15), споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Згідно ч.1ст.2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положеньст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором у добровільному порядку, тощо.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а заборгованість відповідача за період з 01.12.2021 по 31.08.2023 у сумі 7 461,57 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, підлягає стягненню на користь позивача.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

У відповідності дост.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 759 грн. 60 коп. за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 3,12,13,81,89,141,263-266,273,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу газу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з до ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» заборгованості за послугу з розподілу газу у розмірі 7 461,57 грн.

Стягнути з до ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»,адреса місцезнаходження - Київська обл., Фастівський р-н., м. Боярка, вул. Тараса Шевченка, 178, ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 15 січня 2025 року.

Суддя: