Справа № 766/2702/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) поданої представником за ордером ОСОБА_2 (РНОКПП: не встановлено, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел-Одеса (65082, м. Одеса, пров. Маяковського, буд.7, кв.7), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів, інфляційних збитків та 3% річних та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

14 лютого 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про повернення коштів та стягнення моральної шкоди, у якому просив стягнути з ТОВ «Музенідіс Тревел-Одеса» на користь позивача сплачені кошти за не наданий туристичний продукт у сумі 187 100,00 грн., стягнути з ФОП ОСОБА_3 (Туристична агенція «Корсар») завдані інфляцією збитки в сумі 290,00 грн., 3% річних 136,65 грн., стягнути з ТОВ «Музенідіс Тревел-Одеса» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. моральної шкоди, здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції матеріали позовної заяви з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 року передані судді Булах Є.М.. 15.02.2022 року.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи.

15.02.2022 року судом направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради та 15.02.2022 року до Управління ДМС у Херсонській області щодо встановлення місця проживання відповідача ОСОБА_3 ..

За інформацією отриманою судом 17.02.2022 року з УДМС України в Херсонській області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 18.02.2022 року, відповідач зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання по Херсонській області не значиться.

Відповідь з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради станом на 24.02.2022 року не надходила.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 року N? 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено і діє на сьогоднішній день.

Відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року, враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальна підсудність справ Херсонського міського суду Херсонської області змінена. Відповідно до Рішення № 62 зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 року здійснення судочинства Херсонським міським судом Херсонської області тимчасово зупинено.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 566/0/15-23 від 30 травня 2023 року, роботу Херсонського міського суду Херсонської області було відновлено з 1 червня 2023 року, а датою початку процесуальної діяльності визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області, відповідно до Наказу № 03-03/39 від 04.08.2023 року проводився облік наявності та цілісності справ, що перебували в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області, в ході якого була виявлена вказана цивільна справа та встановлено, що відповідь на запитувану судом інформацію від Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради до суду станом на 10.10.2024 року не надійшла.

10.10.2024 року Херсонським міським судом Херсонської області було повторно зроблено запити до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради та до Управління ДМС у Херсонській області щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.

За інформацією отриманою судом 14.10.2024 року з Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 15.10.2024 року, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

За інформацією отриманою судом 14.10.2024 року з Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 28.04.2024 року, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 27 ЦПК України, дана заява підсудна Херсонському міському суду Херсонської області.

Розглянувши матеріали позовної заяви, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ,2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, поміж іншим, повинна містити реєстраційний номер облікової картки платника податків( для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України.

Представником позивача невірно зазначено ідентифікаційний код позивача, що потребує уточнення стороною позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та станом на 1 січня 2022 року становить 2 481,00 гривні. Отже, за одну вимогу майнового характеру, сума судового збору становить не менше 992,40 грн. (2 481,00 х 0,4) та не більше 12 405, 00 грн. (2 481, 00 х 5).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру, а ціна позову складає 197 526,00 грн., то сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні даного позову становить 1 975,26 грн., який позивачем не сплачено.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення коштів, інфляційних збитків та 3% річних позивач посилається на п. 7 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки спірні правовідносини з відповідачем виникли щодо дотримання умов договору туристичного обслуговування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач прямо не вказує на порушення відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів» та порушення його прав як «споживача». Позивач покликається на ту обставину, що відповідачем не надано туристичного продукту у строки визначені договором.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, як споживачів.

З системного аналізу положень цих законів вбачається, що Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Посилання позивача на те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» потребують обґрунтованості, оскільки, вирішити спір про стягнення заборгованості позивач просить на підставі відповідних норм ЦК України, що регулюють правовідносини що виникли при укладенні правочину, а на ЗУ «Про захист прав споживачів» посилається лише в частині сплати судового збору.

Крім того, Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено такого способу захисту цивільних прав як стягнення коштів.

При вирішенні питання, щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у цій справі, суду необхідні обґрунтовані доводи або документи, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того, пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Зокрема, позивач повинен викласти обставини та обґрунтувати, чому саме такий розмір моральної шкоди ним заявлений.

Натомість позивачем цих вимог закону не виконано та не обґрунтовано з посиланням на докази розмір моральної шкоди.

Зазначення доказів визначено цивільним процесом як обов`язкова вимога при поданні позовної заяви.

Крім того, стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в частині відшкодування моральної шкоди, пільг щодо сплати судового збору не передбачає.

За відсутності доказів сплати судового збору у вказаному розмірі, та клопотань про звільнення від сплати судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставками встановленими законом та надати докази на підтвердження оплати судового збору.

З огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Позивачу необхідно усунути недоліки, з дотриманням вимог зазначених у цій ухвалі.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) поданої представником за ордером ОСОБА_2 (РНОКПП: не встановлено, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел-Одеса (65082, м. Одеса, пров. Маяковського, буд.7, кв.7), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів, інфляційних збитків та 3% річних та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу/представнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах