Справа №: 398/3935/24
провадження №: 2-о/398/253/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" листопада 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:головуючої судді Голосеніної Т.В.

за участі секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про встановленняфакту, що має юридичне значення, а саме що 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку у розмірі по 1/20 частині визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та у розмірі 1/5 частина визнано за ОСОБА_1 згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 року по справі № 398/1606/20, відповідає номеру квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 03 березня 1998 року чоловік заявника ОСОБА_1 та батько заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 придбав 3/10 частини жилого будинку з належною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 року по справі № 398/1606/20 за заявниками, як спадкоємцями першої черги, визнано право власності, зокрема, на 3/10 частини жилого будинкуз належною частиною надвірних будівель АДРЕСА_1 , а саме за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1/20 частині будинку кожному, за ОСОБА_1 1/5 частини будинку. У заявників виникла необхідність у державній реєстрації нерухомого майна, у чому державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Приютівської селищної ради їм було відмовлено.Оскільки на вказаний будинок вже відкритий розділ на квартири, тому зареєструвати частину будинку у даному випадку виконати технічно неможливо. 30 квітня 2024 року заявники безперешкодно зареєстрували право власності на житлову квартиру АДРЕСА_3 . Відповідно до експлікації до плану будинку фактично житловий будинок по АДРЕСА_1 поділений на 4 квартири. Власниками квартири АДРЕСА_4 є заявники, власниками квартир №№ НОМЕР_1 та АДРЕСА_5 інші громадяни, а правоустановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_6 не існує, оскільки документально вона значиться як 3/10 частини жилого будинку. Кожна з чотирьох житлових квартир має свою жилу площу. Крім того, у квартирі АДРЕСА_6 тривалий час зареєстровані заявники. Вирішити питання з присвоєнням номеру квартири 3/10 частинам будинку у позасудовому порядку заявники не мають можливості.

Просять встановити факт, що 3/10 частки будинку АДРЕСА_1 відповідає номеру квартири АДРЕСА_2 .

У судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, представник заявників надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявників, вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу (квартири, будинку) від 03.03.1998 року ОСОБА_4 придбав 3/10 частини жилого будинку з належною частиною надвірних будівель у АДРЕСА_1 . 03.03.1998 року договір купівлі-продажу від 03.03.1998 року зареєстрований в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 9751/77.

Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 07.10.2020 року у справі № 398/1606/20 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності на 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/5 частину житлового будинку, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/20 частині житлового будинку за кожною.

Згідно листа державного реєстратора виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 01.05.2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації права власності на відповідні частки житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки відкритий розділ на об`єкт нерухомого майна на квартири, а не на житловий будинок.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_7 частини будинку належали ОСОБА_4 Будинок складається з чотирьох квартир.

Як встановлено з паспортів громадян України серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 24.04.1998 року,а ОСОБА_2 - з 24.01.2012 року зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 .

З витягів з Державного реєстру речових прав № 376522265 та 376521843 від 30.04.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.10.2024 року квартира АДРЕСА_8 належить на праві власності ОСОБА_5 ;

квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності: 1/3 частка ОСОБА_2 , 1/3 частка ОСОБА_3 , 1/3 частка ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно з ч.1 ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14 травня 2015 року за №417-VIII, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що будинок АДРЕСА_1 відповідає ознакам багатоквартирного житлового будинку, оскільки в ньому знаходиться чотири квартири, що підтверджується технічним паспортом.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Тобто, за функціональним призначенням, або за походженням до визначення нерухомого майна відносяться квартири. Отже, квартира вважається нерухомим об`єктом тому, що вона є частиною будинку, який у силу відповідності ознакам, передбаченим у ст. 181 ЦК України, визнається нерухомістю.

Крім того, квартира не може бути перенесена на інше місце, без змін місцезнаходження самого будинку постійного розташування. Перемістити квартиру чи приміщення окремо від будинку неможливо, приміщення невіддільно пов`язане з будинком, в якому воно розташовано. З викладеного вище, можна зробити висновок, що будинок, квартиру необхідно віднести до нерухомості не за ознаками нерозривного зв`язку із земельною ділянкою, а в силу прямої вказівки закону та технічних властивостей.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 належить 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , а заявникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/20 частині зазначеного будинку кожній, що в сукупності становить 3/10 частини житлового будинку, яку вони успадкували після смерті ОСОБА_4 . Право власності на частки у багатоквартирному житловому будинку без визначення конкретної квартири створює перешкоди для заявників у реалізації їх права власності на нерухоме майно, тому суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки іншим чином захистити їх право власності неможливо.

Керуючись ст.ст.259,265,315 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересована особа Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку у розмірі по 1/20 частині визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у розмірі 1/5 частини визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 року по справі № 398/1606/20, відповідають номеру квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_9 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_9 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_9 ;

Олександрійська міська рада Кіровоградської області, , місцезнаходження: м.Олександрія, пр.-т Соборний, 59.

Суддя Т.В. Голосеніна