Номер провадження: 22-ц/813/4002/24
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

від Служби у справах дітей Одеської міської ради не з`явились,

від відділу забезпечення діяльності органів опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явились,

переглянувши справу №523/12375/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Одеської міської ради, відділу забезпечення діяльності органів опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року у складі судді Мурманової І.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 08 липня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що він та відповідач ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб із ОСОБА_5 зареєстровано 14 жовтня 2018 року, з початку вересня 2020 року проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, яка створює перешкоди у побаченні з дитиною та у його участі у вихованні дитини.

Позивач ОСОБА_1 просив:

зобов`язати відповідача ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня кожної середи та п`ятниці з 16:00 до 20:30, у неділю з 10:00 до 18:00 без присутності матері;

зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти ОСОБА_1 у телефонному режимі в разі погіршення стану здоров`я дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про пересування останньої в інші міста (т.1 а.с.2-6).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.27).

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що існування перешкод позивачу з боку відповідача у спілкуванні з дитиною є недоведеним. Графік бажаних зустрічей з дитиною є неможливим з огляду на вік дитини та розпорядок дня дитини. Звернення до суду з позовом є штучно ініційованим зверненням з метою уникнення відповідальності за скоєні у відношенні матері відповідача протиправні дії у присутності його малолітньої дитини. З огляду на грудне годування дитини та її розпорядок дня, визначена позивачем часова тривалість запропонованого графіку зустрічей та встановлені органом досудового розслідування обставини умисного вчинення позивачем насильницьких дій у присутності його малолітньої дитини, становлять реальну перешкоду нормальному розвиткові дитини, а тому виключають можливість будь-яких зустрічей позивача з малолітньою ОСОБА_6 за відсутності матері дитини та/або за її погодженням іншої рідної (близької) для дитини дорослої особи, що робить чинні позовні вимоги неспроможними, а позовну заяву у зв`язку із відсутністю доведення ознак перешкод у спілкуванні з дитиною необґрунтованими (т.1 а.с.34-38).

Згідно Висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення спілкування: щосереди з 16:00 до 18:00 годин, щоп`ятниці з 16:00 до 18:00 годин, щонеділі з 10:00 до 18:00 годин, враховуючи режим дня дитини та за попередньою домовленістю між батьками (т.1 а.с.29-33).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.191).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року позов задоволено частково;

зобов`язано ОСОБА_7 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною наступним чином: щосереди з 16:00 до 18:00 годин у присутності матері, щоп`ятниці з 16:00 до 18:00 годин у присутності матері, щонеділі з 10:00 до 18:00 годин у присутності матері, з урахуванням режиму для дитини та за попередньою домовленістю між батьками;

зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти ОСОБА_1 у телефонному режимі в разі погіршення стану здоров`я дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про її пересування в інші міста (т.1 а.с.232-235).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.240-247).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. На підтвердження чинення перешкод у спілкуванні з дитиною позивачем доказів не надано. Висновок органу опіки та піклування за формою та змістом не може служити доказом на підтвердження вимог позивача, оскільки з викладених у висновку пояснень відповідача остання не чинила перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Сам факт звернення до суду з позовом не є достатнім підтвердженням існування таких перешкод. Відповідачем надано до суду докази фотофіксації відкритого та безперешкодного спілкування позивача з дитиною, докази переписки між позивачем та відповідачем, які підтверджують доброзичливі відносини між останніми щодо питань дитини. Суд відмовив у зупиненні провадження у цивільній справі у зв`язку з перебуванням у провадженні суду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відбулося у безпосередній присутності малолітньої доньки позивача, проте дане впливає на можливість участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано; надано ухвалу Южного міського суду Одеської області від 08 квітня 2024 року в справі №519/250/21, постановлену за результатами розгляду обвинувального акту від 21 березня 2022 року, складеного у кримінальному провадженні №0000290 від 31 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 . Даним судовим рішенням звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 162 КК України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України за закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000290, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (т.2 а.с.24, 25-26).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , 1993 року народження, та ОСОБА_8 , 1990 року народження, зареєстрували шлюб 14 жовтня 2018 року (т.1 а.с.13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.14).

За поясненнями ОСОБА_1 , що підтверджені поясненнями ОСОБА_3 , подружжя не проживає разом з вересня 2020 року, дитина проживає з матір`ю ОСОБА_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2022 року в справі №523/9378/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірваний; місце проживання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з матір`ю.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини закріплена в статті 141 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1); розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч.2).

Рівність прав та обов`язків дітей щодо батьків закріплена в статті 142 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ч.1).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як батьки ОСОБА_1 в силу положень статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо своєї дитини, відповідно, дитина ОСОБА_1 в силу положень статті 141 СК України має рівні права та обов`язки щодо своїх батьків.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1); батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2); батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3); батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4).

Права батьків щодо виховання дитини передбачені статтею 151 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч.1).

Права батьків та дитини на спілкування передбачені статтею 153 СК України, відповідно до положень даної норми права мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як батьки ОСОБА_1 несуть рівні обов`язки щодо виховання та розвитку своєї дитини, мають переважне перед іншими особами право на особисте виховання дитини, мають рівні права на безперешкодне спілкування з дитиною, а дитина має рівні права на безперешкодне спілкування з батьками.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України).

Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно (ч.1 ст.157 СК України).

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України).

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3 ст.157 УК України).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1 ст.159 СК України).

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2 ст.159 СК України).

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.1 ст.155 СК України).

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України).

ОСОБА_1 бажає здійснювати батьківські права та не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, однак після припинення проживання сім`єю у реалізації батьківських прав та виконанні батьківських обов`язків перешкоди створювала ОСОБА_3 .

Вирішення батьками питань щодо виховання дитини врегульовано статтею 157 СК України, відповідно до положень даної норми права питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною 5 цієї статті (ч.1); той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2); той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно питання щодо виховання своєї дитини не вирішили.

Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї врегульованого статтею 159 СК України, відповідно до положень даної норми якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1); суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місяця його проживання тощо), місце і час їхнього спілкування (аб.1 ч.2); в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (аб.2 ч.2); під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (аб.3 ч.2).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує спір щодо участі у вихованні дитини батьком, який проживає окремо, матір дитини чинила перешкоди батьку дитини у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, що мало наслідком звернення ОСОБА_1 до суду для визначення способів його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з права батька та виховання дитини та спілкування з дитиною, права дитини на спілкування з батьком, рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своєї дитини, не вирішення батьками спільно питань щодо виховання власної дитини. При визначенні способів участі батька у вихованні дитини та місця і часу їхнього спілкування суд першої інстанції врахував положення абзацу 3 частини 2 статті 159 СК України та взяв до уваги особисту прихильність дитини до кожного з батьків в силу віку дитини, інші обставини у відносинах між батьками після припинення шлюбних стосунків, зважаючи на що суд визначив, що спілкування батька та дитини проходитиме у присутності матері дитини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду не суперечить інтересам дитини.

В справі відсутні докази наявності обставин, які мають істотне значення при визначенні способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Батько не має розладів психічного здоров`я, не зловживає алкогольними та наркотичними засобами, не вчиняв насильства по відношенню до своєї дитини, бажає бути у житті дитини тощо.

Зміна обставин у житті батьків дитини та самої дитини може мати наслідком зміну визначених судом способів участі того з батьків, хто проживає окремо, у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Одеської міської ради, відділу забезпечення діяльності органів опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова