Справа № 229/8183/23
Провадження № 2/229/674/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Жаріної Ю.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Бахмутської міської ради, третя особа Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради Донецької області про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій вказала, що вона є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,599 га, яка знаходиться за цією ж адресою. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом І черги після смерті батька, який виявив бажання прийняти спадщину. У визначеному Законом порядку вона звернулась до Другої бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частину зі спадкового майна вона змогла оформити в позасудовому порядку це земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:021:0251; :01:049:0237; :01:070:0237, які перейшли до неї від покійного батька на підставі свідоцтв про право на спадщину. Однак, згодом внаслідок збройної агресії російської федерації проти України вона була змушена покинути м. Бахмут, не завершивши переоформлення спадкових прав після смерті батька невиданими лишились свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельну ділянку площею 0,599 га та житловий будинок. Після цього, через свого повіреного ОСОБА_4 (який не є спадкоємцем, що прийняв спадщину), вона звернулась до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори (за місцем свого фактичного знаходження) з питанням здійснити до кінця оформлення спадщини після смерті батька, однак листом від 24.10.2023 нотаріус повідомив, що він не має повноважень на видачу свідоцтва про право на спадщину щодо тих територій, які не є тимчасового окупованими, а є такими, де ведуться активні бойові дії. Вказані обставини змушують позивача звернутись до суду з цим позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Бахмутської міської ради Донецької області, який про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про визнання позовних вимог, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок, які розташовані на території с. Клинове Клинівської сільської ради.

Спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.03.2020 року (спадкова справа №62/2020, заведена Другою бахмутською державною нотаріальною конторою 18.03.2020 року), довідкою Другої бахмутської державної нотаріальної контори від 17.06.2020 року.

У червні 2020 року позивач ОСОБА_2 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.06.2020, виданих Другою бахмутською державною нотаріальною конторою, оформила право власності на земельні ділянки, які успадкувала від свого батька ОСОБА_3 , а саме на ділянки з кадастровими номерами: :01:021:0251; :01:049:0237; :01:070:0237.

Однак, як вказує позивач, оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м, жилою площею 45,4 кв.м, з усіма господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,599 га, яка знаходиться на території с. Клинове Бахмутського району Донецької області та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №055083 від 27.05.1996 року належить ОСОБА_3 , вона не встигла, оскільки через початок бойових дій вимушена була поїхати з м. Бахмут.

Відповідно до листа Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 24.10.2023 року повідомлено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74448139 від 24 жовтня 2023 року, Другою бахмутською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 62/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з чого встановлено, що місцем відкриття спадщини згідно із статтею 1221 Цивільного кодексу України, що діяла на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, є місто Бахмут Донецької області. 20 березня 2022 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" № 2138-ІХ від 15.03.2022, яким статтю 11-1 Закону № 1207 (Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доповнено новою частиною першою та визначено, що: "1. Положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 2 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частиш першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.". Такого рішення Кабінетом Міністрів України не прийнято, а, отже, положення частин другої, третьої статті 11-1 Закону № 1207-VII щодо місця відкриття спадщини в окремих випадках, застосовується винятково до Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, а з 07 травня 2022 року - до окремих територій Донецької та Луганської областей, визначених Указом № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», та не поширюється на території України, які включені до Переліку, як території активних бойових дій. Станом на 24 жовтня 2023 року місто Бахмут не є тимчасово окупованою територією та не є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а є територією активних бойових дій, отже, немає особливих випадків визначення місця відкриття спадщини, встановлених як Законом України «№ 1207-УІІ (зі змінами), так і Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УІІ (зі змінами), які, регулюють питання забезпечення реалізації права на спадкування на тимчасово окупованих територіях України, територіях, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в тому числі визначають місце відкриття спадщини в особливих випадках. З урахуванням вищевикладеного, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вбачається можливим, оскільки нотаріальна дія підлягає вчиненню нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто нотаріусом у місті Бахмут Донецької області. Вчинення такої нотаріальної дії буде суперечити законодавству України. У зв`язку з відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час оформленню спадкових прав у нотаріальному порядку, рекомендовано визнати право власності на спадкове майно у судовому порядку.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно матеріалів справи, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

За приписами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як зазначає позивач, вона намагалась в позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно, одна зробити цього до кінця не встигла.

Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , знаходиться на території Бахмутської міської територіальної громади.

Згідно листа нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом підлягає вчиненню нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто нотаріусом міста Бахмут Донецької області.

Однак, загальновідомим є той факт, що діяльність нотаріальних контор м. Бахмут та Бахмутського району зупинена, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 Бахмутська міська територіальна громада на даний час відноситься до території, де ведуться активні бойові дії.

Виходячи з наведеного, позивач наразі позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на решту спадкового майна, що змушує її звернутися за захистом своїх спадкових прав до суду.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

Оскільки позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців в ході судового розгляду не встановлено, представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м, жилою площею 45,4 кв.м, з усіма господарськими будівлями та спорудами, та на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,599 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №055083 від 27.05.1996 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м, жилою площею 45,4 кв.м, з усіма господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,599 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №055083 від 27.05.1996 року.

Повний текст рішення складено 27 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Cуддя Р.Є. Дубовик