Номер провадження: 22-ц/813/5958/24
Справа № 501/2942/17
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна

на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 29 травня 2024 року

за заявою представника ОСОБА_2 , адвоката Остапишеної Валентини Миколаївни про зміну порядку виконання судового рішення

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса Шестопалової Юлії Костянтинівни, стягувач - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Заявлені вимоги

У травні 2024 року до суду першої інстанції звернулась представник ОСОБА_2 - адвокат Остапишена В.М. із заявою в якій просить суд змінити графік побачення батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений Іллічівським міським судом Одеської області від 17.05.2018 року а саме з 10-00 до 15-00 годин через суботу та неділю кожного місяця у присутності матері ОСОБА_1 або її батьків на графік: у будні дні (вівторок та четвер з 15:00 години до 20:00 години, у вихідні суботу та неділю з 12:00 годин до 21:00 годин але не рідше двох разів на тиждень.

Заяву мотивує тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17.05.2018 року у справі № 501/2942/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення графіку побачень з дитиною позовні вимоги задоволені частково, а саме було вирішено: Встановити ОСОБА_2 графік побачень з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10:00 год. до 15:00 год. через суботу та неділю кожного місяця у присутності матері ОСОБА_1 або її батьків.

На момент визначення графіку зустрічей батька з дитиною встановлений рішенням суду дитині було трохи більше двох років і тому даний графік був визначений з урахуванням особливостей розвитку маленької дитини. На сьогодні доньці 8 років, вона школярка, враховуючи її фізичний та психологічний розвиток вона може спілкуватися з батьком і без обов`язкової участі інших членів сім`ї, крім того змінилося місце проживання батька та його місце роботи.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29 травня 2024 року ухвалено заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Остапишеної Валентини Миколаївни про зміну порядку виконання судового рішення задовольнити.

Змінити графік побачення батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17.05.2018 року а саме з 10:00 до 15:00 годин через суботу та неділю кожного місяця у присутності матері ОСОБА_1 або її батьків на графік: - у будні дні вівторок та четвер з 15:00 години до 20:00 години, у вихідні суботу та неділю з 12:00 годин до 21:00 годин але не рідше двох разів на тиждень.

Ухвала суду вмотивовано тим, що станом на день ухвалення рішення Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_3 було лише два роки, що було враховано при призначенні графіку побачень батька з дитиною, наразі Крістіні виповнилось вісім років, а тому суд дійшов висновку, що за таких обставин заява підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Артем`єва К.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, та постановити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну порядку виконання судового рішення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розгляд проводився без участі ОСОБА_1 та її повідомлення, тим самим вона була позбавлена можливості подати докази та заперечення.

Наголошується, що суд змінив графік побачення з дитиною, тобто рішення суду, без врахування думки відповідача, без встановлення місця перебування дитини та матері, та, що виконавчий лист не може бути пред`явлений оскільки пропущений строк його пред`явлення.

Звертається увага на те, що виконавчий лист №501/2942/17 набрав чинності 07.02.2019 року. ОСОБА_2 із заявою про відкриття виконавчого провадження звернувся до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.12.2023 року. Ухвалою суду від 11.04.2024 року Одеським апеляційним судом визнано, що строк пред`явлення виконавчого листа пропущений.

10.01.2024 року, за заявою стягувача ОСОБА_4 виконавчий лист повернутий без виконання. Стягувач за поновленням строку до суду не звертався.

В скарзі також зазначається, що апелянт погоджується, що дійсно дитина підросла, але як щоб ОСОБА_2 виконував рішення суду, з яким сам погодився, то можливо було б змінити графік побачення дитини за згодою сторін, та надати можливість спілкування батька та доньки. Але на даний час дитина не знайома з батьком, адже по телефону він з нею не бажав спілкуватись, про її життя не цікавився. Апелянт просить звернути увагу на те, що на даний час слухається справа про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, Служба у справах дітей визнала доцільним позбавлення його батьківських прав, також мається заборгованість по сплаті аліментів понад 50000 гривень, а стягувачем подано заяву про зменшення сплати аліментів вдруге, у першому позові йому було відмовлено.

Підсумовуючи викладене, апелянтом зазначено, що ОСОБА_2 жодної дії в інтересах дитини не здійснив, жодного разу не намагався виконати рішення суду, виконавчий лист пред`явив з пропуском строку.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

У відзиві зазначається, що на даний час рішення про встановлення порядку зустрічей з дитиною є чинним, і ОСОБА_2 намагається налагодити зв`язок із донькою і згоден на мирне врегулювання спору.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Артем`євої К.М. надійшло клопотання про розгляд справи без присутності представника скаржника та скаржника. Апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року у справі №501/2942/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення графіку побачень з дитиною суд ухвалив:

- встановити ОСОБА_2 графік побачень з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10:00 до 15:00 години через суботу та неділю кожного місяця у присутності матері ОСОБА_1 або її батьків.

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На день ухвалення рішення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося два повних роки, що було враховано судом при визначені графіку побачень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.03.2024 року визнано неправомірною постанову від 25.12.2023 року старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, у виконавчому провадженні № 73488522 від 04.12.2023 року про встановлення часу і місця побачень з дитиною.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року визнано не правомірною та скасовано постанову від 04.12.2023 року старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, у виконавчому провадженні № 73488522 від 04.12.2023 року про відкриття виконавчого провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно частин 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом); встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.

При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 2-1927/11.

Як на підставу звернення до суду із заявою про зміну порядку виконання рішення суду, ОСОБА_2 посилався на те, що на момент визначення графіку зустрічей батька з дитиною встановлений рішенням суду дитині було трохи більше двох років і тому графік був визначений з урахуванням особливостей розвитку маленької дитини, на момент звернення з заявою дитині вже 8 років, враховуючи її фізичний та психологічний розвиток вона може спілкуватися з батьком і без обов`язкової участі інших членів сім`ї, крім того змінилось місце проживання батька та його місце роботи.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місце знаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог пунктів 6-8 Розділу IХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року №512/5 при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку визначеному ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року у справі 501/2942/17 встановлено ОСОБА_2 графік побачень з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.11.2023 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Іллічівського міського суду про видачу виконавчого листа по справі 501/2942/17, виконавчий лист набрав чинності 07.02.2019 року, 01.12.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, не надано, та матеріали справи таких не містять.

Виконавчий лист пред`явлений до виконання з пропуском строку встановленого для його пред`явлення підлягає поверненню.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.03.2024 року визнано неправомірною постанову від 25.12.2023 року старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, у виконавчому провадженні № 73488522 від 04.12.2023 року про встановлення часу і місця побачень з дитиною.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року визнано не правомірною та скасовано постанову від 04.12.2023 року старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопалової Юлії Костянтинівни, у виконавчому провадженні № 73488522 від 04.12.2023 року про відкриття виконавчого провадження.

На зазначене судом першої інстанції не звернено уваги, та змінено графік побачення з дитиною встановлений рішенням, яке не виконувалось та взагалі не підлягає виконанню у зв`язку з пропуском строку звернення з виконавчим листом.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про встановлення порядку виконання судового рішення.

Також, апеляційний суд вважає за потрібним зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 (провадження № 61-13706св20) про зміну порядку участі батька у вихованні дітей та спілкування з ними, здійснивши системний аналіз статті 159 СК України у сукупності із статтею 2 та 5 ЦПК України, дійшов висновку про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею.

Згідно зі статтею 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Тому, у даному випадку позивачу необхідно віднайти розумний баланс між реалізацією своїх прав та інтересів дитини.

Батькам необхідно налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання, щодо можливості рівномірного спілкування батька.

Відмова у зміні графіку побачень з дитиною не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною, у інший спосіб, за погодженням матері.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну порядку виконання судового рішення.

Вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн не підлягає задоволенню, оскільки до апеляційної скарги не долучено та під час апеляційного перегляду не подано підтверджуючих доказів витрат або попереднього (орієнтовного) розрахунку сум витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що законом надано суду право у випадку неподання попереднього розрахунку судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, з урахуванням принципу диспозитивності та виходячи з обставин даного спору, апеляційний суд відмовляє ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Артем`єва К.М. про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна, задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 29 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені заяви представника ОСОБА_2 , адвоката Остапишеної Валентини Миколаївни про зміну порядку виконання судового рішення відмовити.

У задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Артем`єва Крістіна Миколаївна про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко