ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 387/613/23

провадження № 22-ц/4809/1506/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Мурашка С.І., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манзюк Тарас Юрійович на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2024 року (суддя Майстер І.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Зернопродукт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Фермерського господарства «Зернопродукт», в якому просила усунути перешкоди у користуванні належної їй земельною ділянкою площею 7,069 га з кадастровим номером :02:002:0234, яка розташована за межами населених пунктів Гнатівської сільської ради Новоукраїнського (Добровеличківського) району Кіровоградської області шляхом її повернення; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію змін до іншого речового права, індексний номер рішення 65547407, яке здійснене на підставі Додаткової угоди до договору оренди землі № б/н від 15.11.2022.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2024 року позов задоволено.

18.06.2024 від представника позивача адвоката Манзюка Т.Ю. надійшла заява про ухвалення додатково рішення щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 18 500 грн.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник позивача адвоката Манзюк Т.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви представника позивача адвоката Манзюка Т.Ю, про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сторона позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не подала докази на підтвердження понесених судових витрат.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) дійшла висновку, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Як убачається з матеріалів справи, рішення у даній справі ухвалено 13.06.2024, а заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених витрат на правову допомогу подана представником позивача через підсистему «Електронний суд» 18.06.2024, яка була зареєстрована судом 19.06.2024.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч.ч. 4,5,6 ст. 124 ЦПК України).

Отже, заява про ухвалення додаткового рішення подана представником позивача через підсистему «Електронний суд» 18.06.2024 в межах встановленого законом п`ятиденного строку.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані положення процесуального закону та дійшов висновку про те, що заява подана до суду 19.06.2024 день реєстрації заяви в суді, що подальшому призвело до помилкового висновку про пропуск строку на подання стороною позивача заяви про ухвалення додаткового рішення та залишення її без розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манзюк Тарас Юрійович задовольнити частково.

Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 08.01.2025.

Судді:

О.А.Письменний С.І. Мурашко О.І. Чельник