Справа № 466/934/22
Провадження № 2/466/189/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Хомляк О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал» про визнання відмови у проведенні реструктуризації зобов`язань позичальника неправомірною, зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язань

ВСТАНОВИВ :

03.02.2022 року адвокат Колішенко Л.С. звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал» про визнання відмови у проведенні реструктуризації зобов`язань позичальника неправомірною, зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язань, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» від 04.08.2021 року від проведення реструктуризації передбаченої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» провести реструктуризацію зобов`язань за Договором про іпотечний кредит №1.08032302.л від 19.03.2008 року , згідно п.7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734VІІІ від 15.11.2016 року (на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-ІХ).

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 19 березня 2008 року, між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум банк», а на сьогодні дійсним кредитором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про іпотечний кредит № 1.08032302.л.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) доларів США на строк користування 240 (двісті сорок) місяців, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 (дванадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, комісії, неустойки та інші платежі на умовах та в строки, визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання квартири АДРЕСА_1 (сто вісімдесят шість).

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальника перед Кредитором, в тому числі щодо повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та виконання інших платіжних зобов`язань Позичальника за цим Договором, є житлова нерухомість, зазначена в п.1.2 цього Договору, яка передається в іпотеку за іпотечним договором, при цьому Позичальник зобов`язується укласти договір з Кредитором іпотечний договір одночасно з укладенням Сторонами цього Договору.

На виконання зазначених положень Кредитного договору, між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», як Іпотекодержателем та громадянкою України ОСОБА_1 , яка виступила як Іпотекодавець, укладено Іпотечний договір № 1.08032302.л (далі по тексту - Договір іпотеки), посвідчений Грищенко Н.О. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 19 березня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 913.

Відповідно до п.1.1 Договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання всіх зобов`язань нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (надалі за текстом - Предмет іпотеки), що належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 19 березня 2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О.

Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки, заставна вартість Предмету іпотеки за згодою сторін становить 299 820,00 (двісті дев`яносто дев`ять вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, що згідно офіційним курсом Національного банк України, на день укладення цього Договору складає 59370 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімдесят) доларів США.

17 липня 2020 року на підставі Договору № 401 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами, договорами поруки, договорами заставі та договорами іпотеки фізичних осіб, в том числі і про відступлення (купівля-продажу) право вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.08032302.Л від 19 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та громадянкою України ОСОБА_1 , та додатковими угодами до нього, а також іпотечним договором №1.08032302.Л від 19 березня 2008 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит, право вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором, зазначеним вище, перейшло до Товариства з обмежене відповідальністю «Вердикт Капітал» (Надалі - Кредитор).

23.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», відповідно до ч. 1 ст. З пп.2 якого, реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальник або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

19 липня 2021 року позичальником, ОСОБА_1 , було подано заяву до ТОВ «Вердикт капітал» та Національного банку України про реструктуризацію зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідно до пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 1318-ІХ від 13.04.2021). У цій заяві позичальник просила Кредитора повідомити про день проведення реструктуризації (в день отримання Заяви Кредитором) та надіслати Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів, або повідомити про відмову від проведення реструктуризації.

Проте, ТОВ «Вердикт Капітал» було відмовлено від проведення обов`язкової реструктуризації, передбаченої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Відмова обгрунтовувалась наявністю у ТОВ «Вердикт Капітал» інформації, що окрім предмету іпотеки Позивачу належить праві 1/4 частини квартири за іншою адресою у місті Івано-Франківську.

Однак на підтвердження інформації щодо наявності у власності на дату підписання заяви об`єктів нерухомого майна, віднесених до об`єктів житлового фонду, ОСОБА_1 було надано розширену інформаційну довідку № 265313902 від 09 липня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та зазначено, що предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_1 , відповідає умові відсутності у власності позичальника іншого майна.

Так, позивач вказує, що Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381 -IX від 13.04.2021 року, який набрав законної сили 23.04.2021 року.

Даним законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 7 згідно із Законом № 1381-ІХ від 13.04.2021 року.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування», обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до п.п. З п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Таким чином, відповідно до абз. 2 п.п. З п. 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання закони сили рішенням суду в такій справі.

Відтак, на думку позивача, враховуючи те, що зобов`язання, передбачені Договором про іпотечний кредит № 1.08032302.л. від 19 березня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк», правонаступником якого на сьогодні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 підлягають обов`язковій реструктуризації, оскільки: станом на 23.04.2021 року (дата набрання чинності законом №1381-ІХ від 13.04.2021 року) перед Кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; відсутня станом на 01.01.2014 року прострочена заборгованість по кредитному договору; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (квартира АДРЕСА_1 ); предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання боржника.

Відповідно до ст. 334 Господарського кодексу України, банки у своїй діяльності керуються цим Кодексом, законом про банки і банківську діяльність, іншими законодавчими актами.

Оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, позивач вважає що відмова Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» від проведення реструктуризації, передбаченої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» є неправомірною. З врахуванням вищевикладеного, змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та письмовому виступі в дебатах. Просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечили, підтримавши письмовий відзив, долучений до матеріалів справи. Просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 19 березня 2008 року, між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк» було укладено Договір про іпотечний кредит № 1.08032302.л (а.с.4-9).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) доларів США на строк користування 240 (двісті сорок) місяців, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,50 (дванадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, комісії, неустойки та інші платежі на умовах та в строки, визначені Договором.

Згідно п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання квартири АДРЕСА_1 (сто вісімдесят шість).

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальника перед Кредитором, в тому числі щодо повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та виконання інших платіжних зобов`язань Позичальника за цим Договором, є житлова нерухомість, зазначена в п.1.2 цього Договору, яка передається в іпотеку за іпотечним договором, при цьому Позичальник зобов`язується укласти договір з Кредитором іпотечний договір одночасно з укладенням Сторонами цього Договору.

Крім того, між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», як Іпотекодержателем та громадянкою України ОСОБА_1 , яка виступила як Іпотекодавець, укладено Іпотечний договір № 1.08032302.л (далі по тексту - Договір іпотеки), посвідчений Грищенко Н.О. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 19 березня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 913 (а.с.13-16).

Відповідно до п.1.1 Договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання всіх зобов`язань нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 19 березня 2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О.

Згідно п. 1.2 Договору іпотеки, заставна вартість Предмету іпотеки за згодою сторін становить 299 820,00 (двісті дев`яносто дев`ять вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, що згідно офіційним курсом Національного банку України, на день укладення цього Договору складає 59370 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімдесят) доларів США.

04.09.2020 року на підставі Договору №401 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами, договорами поруки, договорами заставі та договорами іпотеки фізичних осіб, в том числі і про відступлення (купівля-продажу) право вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.08032302.Л від 19 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та громадянкою України ОСОБА_1 , та додатковими угодами до нього, а також іпотечним договором №1.08032302.Л від 19 березня 2008 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит, право вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором, зазначеним вище, перейшло до Товариства з обмежене відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.164-175).

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.

19 липня 2021 року позивачем ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ було направлено заяву ТзОВ «Вердикт Капітал» про проведення реструктуризації зобов`язань (а.с.17-22).

З відповіді ТзОВ «Вердикт Капітал» від 04.08.2021, наданій позивачу ОСОБА_1 на її заяву від 19.07.2021 року вбачається, що ТзОВ «Вердикт Капітал» володіє інформацією, що окрім предмету іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з вищевикладеним, ТзОВ «Вердикт Капітал» відмовляє позивачу у проведенні реструктуризації зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 1.08032302.Л від 19 березня 2008 року (а.с.25-26).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року, який набрав законної сили 23.04.2021 року.

Даним законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, відповідно до якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01.01.2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01.01.2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01.01.2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01.01.2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Відповідачем не заперечувалось, що позивач на виконання вимог пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», 19 липня 2021 року звернувся до ТзОВ «Вердикт Капітал» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Тобто у визначений Законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у заяві про реструктуризацію вказала усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».

Разом з цим, як було встановлено у судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про шлюб, а.с.124) на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2020 (а.с.120-123).

Вищевказана інформація і стала підставою для відмови ТзОВ «Вердикт Капітал» у проведенні позивачу реструктуризації за договором про іпотечний кредит № 1.08032302.Л від 19 березня 2008 року.

Таким чином у випадку з позивачем, не виконується вимога підпункту 2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі, якщо виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду і у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з тим, що кредитні зобов`язання позивача не підлягають обов`язковій реструктуризації, оскільки у даному випадку не виконується умова, зазначена у підпункті 2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування», де наведений чіткий перелік у яких конкретно визначених випадках кредитні зобов`язання підлягають саме обов`язковій реструктуризації. В п.п.2 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» не вказано, що цей перелік може трактуватися довільно.

Відтак, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б обґрунтовано підтверджували існування обставин, про які зазначає у позовній заяві у розрізі процесуального закону. Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновок суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал» про визнання відмови у проведенні реструктуризації зобов`язань позичальника неправомірною, зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язань за Договором про іпотечний кредит №1.08032302.л від 19.03.2008 року - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ТзОВ «Вердикт Капітал», , м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 червня 2024 року.

Суддя О. І. Ковальчук