Номер провадження: 22-ц/813/854/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицький В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Руслан Юрійович

на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування заявлених позовних вимог вони посилаються на наступні обставини. Так 16 травня 2019 року, померла тітка позивачів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 16 травня 2019 року. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що організацію поховання тітки займалися, позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є племінницями померлої, що підтверджується договором-замовлення від 19.05.2019 року, рахунком-фактурою №04 від 19.05.2019 року та довідкою на одержання та під поховання праху.

До спливу шестимісячного строку, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Е.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, але постановами від 26.11.2019 року, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки були відсутнє свідоцтво про народження померлої ОСОБА_5 за допомогою якого можливо було встановити, що ОСОБА_5 (прізвище до реєстрацію шлюбу - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивачів (прізвище до реєстрацію шлюбу - ОСОБА_6 ) є рідними сестрами, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відповідно, є племінницями померлої. Крім того деякі з документів, наданих для підтвердження родинних відносин з померлою містять неточності/описки, в зв`язку з чим нотаріус позбавлений можливості ідентифікувати персональні данні особи, в даному випадку - по батькові та дата народження.

Позивачі стверджують, що ОСОБА_5 проживала одна та в вересні 2018 року, вона впала і після цього перестала ходити, а тому не могла самостійно забезпечити свої життєві потреби, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, що підтверджується історією хвороби ОСОБА_5 .

За твердженням позивачів відповідачі взагалі не піклувалися про неї, не надавали матеріальної допомоги, не доглядали за нею. У зв`язку з чим, саме позивачі піклувалися про тітку, регулярно відвідували її, прибирали в її квартирі, закуповували продукти харчування, ліки, наймали їй доглядальницю, що підтверджується договором про надання послуг з квитанціями про сплату цих послуг, а потім і самі по черзі ночували і дивилися за нею, сплачували комунальні послуги, які сплачують по теперішній час.

В грудні 2018 року ОСОБА_5 відвідували її онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким було запропоновано доглядати за бабусею, але вони відмовились за нею доглядати.

Позивачі просили:

1.Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_8 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_4 і рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

2.Встановити факт належності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Архівної довідки № М-2776/05 від 19.08.2019 року, виданою Державним Архівом Одеської області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Змінити черговість у спадкуванні щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та поставити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в одну чергу разом із спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вимоги щодо встановлення факту належності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Архівної довідки № М-2776/05 від 19.08.2019 року, виданою Державним Архівом Одеської області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Визнати, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП№ НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП № НОМЕР_3 ) мають право на спадкування у одній черзі разом із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП № НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП № НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) після ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП № НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП № НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП№ НОМЕР_2 ) та/або ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП № НОМЕР_3 ) судові витрати, а саме суму судового збору у розмірі 1 552 гривні 20 копійок, витрати за проведення експертизи у розмірі 2102 гривні 60 копійок, витрати за послуги роздрукування у розмірі 1250 гривень, а всього суму у розмірі 3 779 гривень 80 копійок, тобто по 1 889 гривень 90 копійок з кожного.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивачі тривалий час доглядали за ОСОБА_5 , надавали необхідну допомогу, сплачували за неї комунальні послуги, прибирали, годували її, залишались проживати з нею з метою надання необхідної допомоги. Також враховано те, що зі сторони відповідачів взагалі не надано жодного достатнього доказу, які спростовує докази, які були надані позивачами, а те, що відповідачі також надавали необхідну допомогу померлій не підтверджено жодним доказом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_11 в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Р.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, на те, що висновки суду не відповідають викладених у рішенні обставинам справи, на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове, яким відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог в частині заміни черговості у спадкуванні, щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , та вирішити питання розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені апелянтом по даній справі в суді апеляційної інстанції покласти на позивачів по справі. Орієнтовний розмір витрат понесених апелянтом на правову допомогу становить 7000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що всі докази надані позивачами та покладені в основу рішення суду першої інстанції, жодним чином не свідчать, що позивачі витрачали власні кошти і приймали участь у матеріальному забезпеченні померлої, в матеріалах справи не надано документів, які б підтверджували матеріальний стан померлої і матеріальний стан позивачів на підтвердження необхідності і можливості участі у матеріальному забезпеченні померлої та не надано банківських виписок чи інших фінансових документів, що свідчили про залучення в забезпеченні потреб померлої коштів саме позивачів, натомість є безліч документів де платником є сама померла. Але суд першої інстанції залишив поза увагою наведену аргументацію апелянта та для встановлення юридичного факту матеріального забезпечення порахував достатнім просто наявність в матеріалах справи чеків та договору, але не врахував, що такі документи не мають жодного зв`язку з забезпеченням позивача. На думку апелянтів, судом безпідставно взято до уваги висновок експертизи, щодо встановлення якими захворюваннями страждала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на час її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки з наведеної у ньому інформації взагалі не вбачається намагання покращити стан здоров`я ОСОБА_5 натомість вбачається послідовна фіксація погіршення стану здоров`я, що відповідно свідчить про відсутність опіки і турботи відносно померлої, та навпаки демонструє повну байдужість до цієї людини з боку безпосередньо позивачів.

Також в скарзі зазначається, що судові витрати підлягають перерозподілу пропорційно задоволеним вимогам, що узгоджується з положеннями ст. 141 ЦПК України.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Артьомова Т.К. надали відзив.

У відзиві зазначається, що рішення суду є обґрунтованим, ухваленим на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, а вимоги та доводи викладені в апеляційній скарзі є незаконними та необґрунтованими. Звертається увага суду, що зі сторони відповідачів взагалі не надано жодного достатнього доказу, які спростовували б докази які були надані позивачами, а твердження представника відповідача, що останні надавали необхідну допомогу померлій не підтверджено жодним доказом.

Рух справи

07.07.2022 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Р.Ю. на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин за зміну черговості одержання права на спадкування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 07.07.2022 року, визначено склад суду, а саме: головуючий суддя: ОСОБА_12 , судді учасники колегії: Сєвєрова Є.С., Вадовська Л.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.07.2022 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Р.Ю. відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.11.2022 року справу призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 від 21.02.2023 року, суддю ОСОБА_12 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Ігнатенко П.Я.

Відповідно розпорядження № 3801 від 05.05.2023 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М., з метою недопущення порушення строків розгляду справи здійснено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 року, до складу учасників колегії по справі визначено суддів Орловську Н.В., Пузанову Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.05.2023 року визначеною колегією суддів справу призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30.05.2023 року достроково припинено відрядження судді Херсонського апеляційного суду ОСОБА_13 , та відраховано її зі штату Одеського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року, головуючим суддею по справі визначено Карташова О.Ю.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30 травня 2023 року суддів Орловську Н.В., Пузанову Л.В. відраховано зі штату Одеського апеляційного суду, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 року, до складу учасників колегії по справі визначено суддів Стахову Н.В., Коновалову В.А.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 2518/0/15-24 від 20.08.2024 року суддю Стахову Н.В. звільнено, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 305.10.2024 року суддю Стахову Н.В. замінено на суддю Кострицького В.В.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Мати позивачів ОСОБА_14 (рос. ОСОБА_15 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 , її батьками були ОСОБА_16 (рос. ОСОБА_17 ) та ОСОБА_18 .

19 квітня 1956р. ОСОБА_14 одружилась з ОСОБА_19 на перейшла на прізвище « ОСОБА_20 ».

У подружжя народилось двоє дітей. дочка - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

ОСОБА_23 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 , її батьками були ОСОБА_19 та ОСОБА_8 (рос. ОСОБА_24 ).

21 листопада 1975 року ОСОБА_21 одружилась з ОСОБА_25 та перейшла на прізвище « ОСОБА_26 ».

ОСОБА_27 народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 , її батьками були ОСОБА_19 та ОСОБА_8 (рос. ОСОБА_24 ).

06 вересня 1980р. ОСОБА_22 одружилась з ОСОБА_28 та перейшла на прізвище « ОСОБА_29 ».

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 680, зареєстрований 03.04.2002р. Відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції.

В судовому засіданні суду першої інстанції підтвердився факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною матір`ю позивачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Отже спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_8 є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засідання суду першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 5407, зареєстрований 16.05.2019р. Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Згідно архівної довідки Державного архіву Одеської області № M-2776/05 від 19.08.2019р. ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_16 , батьками є ОСОБА_30 , ОСОБА_18 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_31 одружилась 24.01.1970 року з ОСОБА_32 та перейшла на прізвище « ОСОБА_33 ».

Мати позивачів ОСОБА_14 (рос. ОСОБА_15 ») народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 , її батьками були ОСОБА_16 (рос. ОСОБА_34 ») та ОСОБА_18 .

Отже з вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_35 та ОСОБА_36 мали єдине дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 », а також у відомостях про народження їх батьками були ОСОБА_16 (рос. ОСОБА_34 ») та ОСОБА_18 (рос. ОСОБА_18 »).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_5 , актовий запис №5407, зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС.

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Є.О. була заведена спадкова справа №5/2009.

В нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 звернулась 23.09.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та 08.11.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Спадкоємців першої та другої черги після ОСОБА_5 не має, оскільки син ОСОБА_5 - ОСОБА_37 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 а сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є синами ОСОБА_38 , та є спадкоємцями за правом представлення, тобто спадкують як спадкоємці першої черги.

ОСОБА_5 є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а отже спадкують як спадкоємці другої черги.

Постановами приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Є.О. від 26.11.2009 року №127/02-31 та від в 26.11.2009 року №128/02-31 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивачів було відсутнє свідоцтво про народження померлої, що не дає можливості встановити родинні зв`язки, а також у зв`язку з тим, що є спадкоємці першої черги за правом представлення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №184 від 12.07.2021р., яка була проведена Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_5 на час смерті, страждала на ішемічну хворобу серця (ураження міокарда, що виникає внаслідок зменшення або припинення постачання серцевого м`яза артеріальною кров`ю), атеросклеротичний кардіосклеров (патологічні процеси в системі коронарних артерій, які є основою для розвитку ішемічної хвороби серця), гіпертонічну хворобу (патологія серцево-судинної системи для якої характерно стійке або періодичне підвищення артеріального тиску) II ступеню (характеризується коливаннями артеріального тиску в межах 160/100 - 170/109 мм рт. ст.) 3 стадії (постійне підвищення артеріального тиску з наявністю змін в серці, головному мозку й нирках), ризик 3 (високий), які призвели до розвитку дисциркуляторної енцефалопатії II ступеню (характеризується неврологічними змінами у вигляді когнітивних порушень та рухових розладів) та судинної деменції (інтелектуальні порушення та розлади інших психічних функцій). Супутнім захворюванням на яке страждала гр-ка ОСОБА_5 був закритий перелом шийки лівої сте-лової кістки (на жаль, в похилому віці оперативне втручання не завжди можливе через наявність протипоказань через наявні захворювання, тому основою консервативного лікування є обмеження рухомості кінцівки. При наявності подібних переломів пацієнти доволі тривалий час знаходяться у не властивому для їх способу життя положенні).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_39 13 грудня 2018р. був укладений договір щодо підбору персоналу, а також здійснено оплату, що підтверджується квитанціями від 13.12.2018 року та 03.01.2019року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Вимоги, щодо встановлення факту належності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Архівної довідки № М-2776/05 від 19.08.2019 року, виданою Державним Архівом Одеської області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які судом першої інстанції залишені без задоволення в апеляційній інстанції не оскаржуються, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємців першої та другої черги після ОСОБА_5 не має, оскільки син ОСОБА_5 - ОСОБА_37 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , а сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є синами ОСОБА_38 , а тому вони є спадкоємцями за правом представлення, тобто спадкують як спадкоємці першої черги.

ОСОБА_5 є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а отже спадкують як спадкоємці другої черги.

Також, матеріалами справи та показами свідків підтверджується, що позивачі тривалий час доглядали за ОСОБА_5 , надавали необхідну допомогу, сплачували за неї комунальні послуги, прибирали, годували її, залишались проживати з нею з метою надання необхідної допомоги.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх зазначених обставин.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 5 лютого 2020 року у справі 712/7830/16-ц.

На підставі вищевказаних належних та допустимих доказів суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 та позивачі проживали разом та опікувалися спадкодавцем, здійснювали догляд за нею та надавали допомогу, яка через похилий вік, тяжку хворобу самостійно не могла за собою доглядати, була у безпорадному стані та потребувала такої допомоги, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту спільного проживання позивачів із спадкодавцем, а також про застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України та зміну черговості спадкування, надавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на спадкування разом з спадкоємцями другої черги.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 09 листопада 2020 року у справі №142/287/18, провадження №61-13960 св 19; від 09 грудня 2020 року у справі №554/4064/17-ц, провадження №61-18461 св 19, від 20 січня 2021 року у справі №385/878/19 (провадження №61-12215 св 20).

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, апеляційний суд погоджується із рішенням районного суду.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції встановленим обставинам надав не правильну оцінку, та виніс рішення яке ґрунтується а неналежних та допустимих доказах, колегія суддів відхиляє, як такі, що не заслуговують на увагу. Оскільки допустимість доказів характеризується органічним зв`язком процесуальної форми засобів доказування та законності отримання інформації про той чи інший факт, який має значення для справи. Тому одержання доказів з дотриманням порядку, встановленого законом, слід розуміти як відсутність при одержанні доказів порушення норм матеріального права та норм процесуального права, як одночасне дотримання передбачених законом особистих немайнових і майнових прав та процесуальної форми. Натомість позивачі надали суду достатні докази, які у своїй сукупності підтверджують факт догляду, проживання, надавання необхідної допомоги померлій.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із судовим рішенням у справі та довільного трактування доказів на свою користь.

Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доводам сторін і наданим ними доказам.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Твердження апелянта стосовного того, що висновки районного суду не відповідають обставинам справи, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати слід залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалов Руслан Юрійович, залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький