Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2000/24

Номер провадження: 2-о/511/66/24

"24" травня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В. , ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Теренчук Євген Миколайович, заінтересована особа Орган опіки та піклування Роздільнянської міської Одеської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

встановила:

20.05.2024 заявник ОСОБА_1 , 1975 р.н., звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатною свою тещу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною. Одночасно просив призначити по справі судову-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 та витребувати в Поліклінічному відділенні КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» історію хвороби і амбулаторну картку ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України.

Згідно п.5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, у тому числі: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Так, у заяві зазначено, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , 1938 р.н., входить дочка ОСОБА_3 , яка перебуває у шлюбі з заявником та в силу зайнятості на роботі не може здійснювати догляд за матір`ю. Також, з наданих матеріалів вбачається, що разом з ОСОБА_2 , 1938 р.н., за місцем її мешкання зареєстрована її онука ОСОБА_4 , 1997 р.н., про яку в заяві взагалі нічого не зазначено, не вказано щодо наявності у ОСОБА_2 інших родичів (дітей), та щодо неможливості здійснення іншими дітьми, родичами, членами сім`ї постійної сторонньої допомоги, окрім заявника. У разі наявності таких осіб заявнику необхідно зазначити їх в якості заінтересованих осіб або надати докази відсутності такого кола осіб.

Дочка ОСОБА_2 ОСОБА_3 як близький родич заявником не залучена до участі у справі в якості заінтересованої особи.

Таким чином, заявнику необхідно конкретизувати коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб з врахуванням їх юридичного інтересу, надати суду оновлену заяву з копіями відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Заінтересовані особи мають матеріально-правову заінтересованість у справах окремого провадження у випадку, коли рішення суду створює, змінює або припиняє певні права чи обов`язки цих осіб.

Для забезпечення правильного і швидкого вирішення справи суд з урахуванням конкретних її обставин повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі.

Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.

За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень статті 294 ЦПК України на заявника покладено обов`язок визначати заінтересованих осіб у справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі заявником.

Суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди заявника залучати інших заінтересованих осіб до участі у справі та зобов`язується вирішити справу за тією заявою, що пред`явлена, і стосовно тих осіб, які зазначені у ній.

Якщо заявник не заявляє клопотання про заміну/залучення заінтересованих осіб, суд повинен відмовляти у задоволенні поданої заяви про встановлення юридичного факту.

Таким чином, визначення заінтересованих осіб у справі окремого провадження є правом заявника, а встановлення належності сторін у справі є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Така правова позиція міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від16 жовтня 2019 року (справа № 449/1352/15-ц).

Статті 295-300 ЦПК України встановлюють порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заявник у вказані справі за віком є особою, яка підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які на-лежать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (ст.1 Закону України «Про оборону України»). ТЦК - орган військового управління України, що веде військовий облік та здійснює мобілізацію населення.

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації визначений ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (чинний станом на день подання заяви). Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані - п.10) опікун особи, визнаної судом недієздатною.

Виходячи з віку заявника, правовідносини у цій справі можуть бути пов`язаними з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Разом з тим, до участі у справі не залучено Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як заінтересовану особу, при цьому взаємовідносини заявника з таким органом залежать від заявлених вимог щодо призначення заявника опікуном, що може вплинути на його права та обов`язки стосовно органів військового управління.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст.300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Крім того, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Отже, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

В порушення вищезазначеного, до заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна не додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також, відповідно до ч.5 ст.293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 9 і 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. Враховуючи положення вказаної норми, у вказаній заяві відсутні відомості щодо наявності чи відсутності адвоката в особи, стосовно якої розглядається справа, а також підстави не залучення їй адвоката.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку скаржник (позивач) при зверненні до суду із скаргою (позовною заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні позову до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу заявник зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку заяви.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 175, 185, 293 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Теренчук Євген Миколайович, заінтересована особа Орган опіки та піклування Роздільнянської міської Одеської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

залишити без руху, про що повідомити заявника, і запропонувати в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:І. В. Бобровська