Справа № 643/3247/23
Провадження № 2-о/643/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року Московський районний су м. Харкова в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Риндіч О.Б., Гутченко Н.В., Іщенко Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , ОСОБА_2 ,яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (батьківства),-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заяви заявниця посилається на те ,що вона, ОСОБА_1 , не перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В стосунках народився син- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 06 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №1400 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявниці.

За життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, щомісяця надавав заявниці матеріальну допомогу на її утримання, останній рік перед мобілізацією вони проживали разом, обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком ОСОБА_7 , про що неодноразово зазначав особисто та у листуванні. Однак він не встиг цього зробити, оскільки у лютому 2023 року трагічно загинув на війні.

Згідно з частиною першою статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Встановлення судовим рішенням факту батьківства померлого чоловіка є підставою для внесення відповідних змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень. Так, згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідне судове рішення не замінює собою документів, що видаються органами ДРАЦС, а є лише підставою для їх отримання.

Тому, заявник прохає суд встановити факт , що має юридичне значення, а саме встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженця м.Харкова відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження м.Харків.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Харкові ,Харківської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 1400 від 06.12.2019 року , зазначивши батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянина України , прізвище дитини змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та по батькові змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

У судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали вимоги заяви, надали пояснення аналогічні заяві, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи -Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили.

Представник заінтересованої особи- ОСОБА_2 ,яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -адвокат Колісниченко А.С. вимоги заяви не визнав, посилаючись на те , що заінтересовані особи мають обґрунтовані сумніви щодо наявності чи відсутності спору про право, оскільки за для підтвердження або спростування факту, який просить встановити заявниця, зокрема у спорі щодо спадкових прав заінтересовані особи в рамках позовного провадження повинні мати можливість використовувати весь інструментарій позовного провадження, адже заявлений заявницею факт та порядок його встановлення викликає обґрунтовані сумніви та є спірним.

Крім того, розподіл часток між спадкоємцями, наявність права на обов`язкову частку у спадщині та інші обставини можуть бути правильно досліджені та встановлені судом лише в рамках вирішення спору про право в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України 1618- 15 (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Разом з тим, у разі проведення належної по справі експертизи, якою дійсно буде встановлено факт батьківства ОСОБА_5 щодо ОСОБА_6 , а саме після відповідей на питання, чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та чи походять ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 від одного біологічного батька заінтересована особа ОСОБА_2 не буде заперечувати щодо встановлення вказаного факту в безспірному порядку в межах окремого провадження по цій справі.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, вислухавши заявника, представника заявника , представника зацікавлених осіб, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., про що 06 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №1400 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявниці.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03.03.2023 року Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №424.

30.05.2023 року ухвалою суду у справі призначена судова молекулярно- генетична експертиза.

Відповідно до висновку експерта відділення судово- біологічних експертиз та досліджень КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР » Гребенникової Г.О. № 1370-МГ від 19.07.2024 року вірогідність того, що ОСОБА_5 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 т постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Встановлення судовим рішенням факту батьківства померлого чоловіка є підставою для внесення відповідних змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень.

Так, згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідне судове рішення не замінює собою документів, що видаються органами ДРАЦС, а є лише підставою для їх отримання

Так як ОСОБА_1 встановлює факт батьківства ОСОБА_5 по відношенні до сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для внесення відповідних змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень, заявник обрала спосіб захисту своїх прав в порядку окремого провадження.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказано зі слів матері. Запис вчинений відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне їй для внесення відповідних змін до актового запису в Книзі реєстрації народжень.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між заявницею та померлим, який вважав себе батьком народженої нею дитини.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження

Керуючись ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження м.Харків.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Харкові, Харківської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 1400 від 06.12.2019 року , зазначивши батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянина України , прізвище дитини змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та по батькові змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скаргана рішеннясуду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Майстренко