Справа № 503/1924/24
Провадження № 2/503/549/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку виконаним та дійсним, а також про визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на даний об`єкт нерухомого майна. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.01.2021 року між нею та матір`ю відповідача ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження укладеного договору ОСОБА_3 передала позивачу ключі від будинку та технічну документацію, а також власноручно написала розписку про отримання від позивача 2500 доларів США, що в гривневому еквіваленті на той час складало 70000,00 грн, в рахунок продажу зазначеного житлового будинку, зобов`язавшись до 30.03.2021 року нотаріально посвідчити зазначений договір. Таким чином, угода фактично відбулася, однак у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого позивач не мала можливості здійснити реєстрацію права власноті житлового будинку, яку набула на підставі договору купівлі-продажу. Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_2 , яка на зазначений будинок не претендує та приймати у спадок не буде. Однак, позивач позбавлений можливості належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку, тому просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку виконаним та дійсним, а також визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно.

В підготовче засідання позивач не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила підготовче засідання та розгляд цивільної справи проводити у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила проводити розгляд цивільної справи без її участі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як встановлено судом, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Ці обставини підтверджуються випискою з погосподарської книги № 6 за 2021 рік (номер обєкта погосподарського обліку №0103251, побудованого та введеного в експлуатацію в 1965 році) та копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 09.02.2021 року на імя ОСОБА_3 .

Відповідач є рідною дочкою ОСОБА_3 та спадкоємцем І-ї черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 листопада 1978 року(а.с.17).

16 січня 2021 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 домовились нотаріально посвідчити до 30.03.2021 року. Ця обставина визнається сторонами та в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не потребує доказування.

Після цього, ОСОБА_3 передала позивачеві ОСОБА_1 правовстановлюючі документи та ключі на житловий будинок, які перебувають у позивача, та написала розписку про отримання від позивача коштів в сумі 2500 доларів США, що в гривневому еквіваленті на той час складало 70000,00 грн. в рахунок продажу зазначеного житлового будинку.

Однак, як встановлено з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.02.2021 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позивач не мала можливості здійснити реєстрацію права власноті житлового будинку, яку набула на підставі договору купівлі-продажу.(а.с.8).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст.208, 209, 210 та 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до досягнутої згоди, сторони зобов`язались до 30.03.2021 року нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак, отримавши грошові кошти за житловий будинок, ОСОБА_3 померла, не встигнувши нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу спірної нерухомості, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним між сторонами 16 січня.2021 року, позивачем сплачено відповідачу обумовлену цим правочином вартість об`єкту нерухомого майна, що є предметом даного договору, а продавцем були передані позивачу правовстановлюючі документи на нього, суд приходить до висновку про те, що спірний договір купівлі-продажу є укладеним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Верховний Суд України в постанові від 06.09.2017 року, прийнятій у справі №6-1288цс17, зазначив, що умовою застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата іншою стороною (покупцем) можливості нотаріально посвідчити укладений правочин.

Відповідно до п.13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Отже, суд вважає можливим визнати в судовому порядку спірний договір купівлі-продажу будинку дійсним, оскільки законодавчо визначеною умовою такого визнання є втрата стороною правочину, а саме покупцем ОСОБА_1 , можливості його нотаріального посвідчення, зокрема, і з причини смерті іншої сторони правочину продавця ОСОБА_3 .

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року, прийнятій у справі №665/2266/16-ц.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку виконаним та дійсним, а також про визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, задовольнити.

Визнати дійсним укладений 16.01.2021 року покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова