Провадження № 2-о/625/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Коломацька селищна рада Богодухівського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Коломацького районного суду Харківської області із заявою, в якій просила суд встановити факт її проживання у період із лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , з яким вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю без шлюбу з лютого 2016 року по день його смерті.

Крім того заявниця вказала, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, однак без встановлення у судовому порядку факту її проживання із спадкодавцем як чоловіка та дружини без шлюбу більше п`яти років до відкриття спадщини реалізувати своє право на спадкування не можливо.

З огляду на існування вказаної вище обставини та з метою реалізації свого права на спадкування заявниця просила суд встановити факт її проживання у період із лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 05 лютого 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження за вказаною вище заявою і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлену вимогу, надала суду пояснення в її обґрунтування та просила суд задовольнити заяву.

Представник Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с. 32, 43), у судове засідання не з`явився, при цьому представником Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області Мельник М.В. до суду подано заяву за ЕС№218/01-51/24 від 07 лютого 2024 року (а.с. 35), в якій остання просила суд розгляд справи провести за відсутності представника Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, допитавши свідків, врахувавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 1 статті 315 ЦПК України законодавець закріпив перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд, серед яких і справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що передбачено п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 січня 2024 року Коломацькою селищною радою Богодухівського району Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Валки Богодухівського району Харківської області у віці 56 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Із довідки про смерть за №11 від 15 січня 2024 року, виданої Коломацькою селищною радою Богодухівського району Харківської області для отримання одноразової допомоги на поховання (а.с. 15), вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Валки Богодухівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2024 рік 15 січня 2024 року зроблений відповідний запис за №11.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № 6336-, датованої 29 серпня 2022 року (а.с. 16), ОСОБА_2 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Із акту, складеного 19 січня 2024 року депутатом Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області Різуненком О.А. в присутності сусідів-свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з лютого 2016 року та по день своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і вони разом вели спільне господарство, здійснювали ремонт домоволодінння (а.с.17).

Згідно довідки за №39/4-10.1-02, виданої 22 січня 2024 року старостою Коломацької селищної ради ОСОБА_5 , з лютого 2016 року і до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала із останнім як чоловік та дружина та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Із акту, складеного 16 січня 2024 року старостою Коломацької селищної ради Сергієм Беспалим, вбачається, що поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснила його співмешканка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19).

Квитанцією за №00161 від 18 грудня 2021 року підтверджено оплату комунальних послуг в сумі 2600 гривень по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів за № НОМЕР_3 , виданого 15 листопада 2016 року центром 6341, та за № НОМЕР_4 , виданого 07 вересня 2010 року ВРЕР №2 ГУМВСУ Харків, ОСОБА_2 значиться власником автомобіля «VOLKSWAGEN CARAVELLE», 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , а також автомобіля «ГАЗ 3110», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 (а.с.24).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали свої показання про те, що вони особисто знайомі із ОСОБА_1 та її співмешканцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того свідки дали свої показання про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з лютого 2016 року по день смерті останнього, проживали разом як чоловік та жінка однією сім`єю у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, разом здійснювали ремонт будинку, в якому проживали, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Як вже зазначалося вище, Пленум Верховного Суду України у Постанові від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначив, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217 та 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч .ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є забезпечення реалізації права на спадкування, а отже наявність цього факту породжує юридичні наслідки і чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту.

Судом з`ясовано, що під час спільного проживання заявниці із ОСОБА_2 , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали спільну участь у витратах на утримання житла та його ремонт, піклувалися один про одного, і наявність вказаних обставин у своїй сукупності свідчать про реальність сімейних відносин між ними.

Таким чином, сукупністю поданих заявницею та досліджених судом доказів повністю підтверджено існування факту, про встановлення якого просила ОСОБА_1 .

З огляду на повну доведеність встановлюваного факту, що не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право, взявши до уваги те, що необхідність підтвердження к судовому порядку факту проживання у період із лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , послугувала перешкодою для реалізації ОСОБА_1 її права на спадкування, і що іншим способом, окрім встановлення такого факту у судовому порядку, подолати цю перешкоду неможливо, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Коломацька селищна рада Богодухівського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період із лютого 2016 року по 10 січня 2024 року проживала однією сім`єю без шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.О. Скляренко