Справа № 359/1566/24
Провадження № 2/359/1500/2024
«21 » жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Бокей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаними кредитним договором.
29 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаними кредитним договором.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 5273 гривень, з яких 1400 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 3873 гривень сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 55).
У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до змісту позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надійшло.
Дослідивши продану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики на умовах повернення позики в кінці строку № 72955137, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5500 гривень строком на 6 днів, тобто на період з 15.11.2022 по 21.11.2022, процентна ставка 2,5 %, процентна ставка за понаднормове користування 2,70% орієнтовна загальна вартість позики 6325,00 гривень ( а. с. 8-9).
Договір підписаний сторонами електронним підписом, у тому числі відповідачем: з використанням одноразового ідентифікатора yBhhWS2MAq.
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21 про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором, що підтверджується договором, додатковою угодою № 2 від 28.07.2021, додатковою угодою № 9 від 26.07.2023, актом прийому-передачі реєстру боржників від 26.07.2023, витягом з Реєстру боржників від 26.07.2023 та розрахунком заборгованості ( а. с. 11-17).
Договір і Паспорт споживчого кредиту підписаний сторонами, у тому числі відповідачем: з використанням одноразового ідентифікатора W0159.
26 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Інвеструм груп» укладено договір факторингу № 26092023 про відступлення прав вимоги за вказаними кредитним договором, що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників від 26.09.2023, Витягом з Реєстру боржників та розрахунком ( а. с. 29-33).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Доказів, які б спростовували ці обставини відповідачем суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Доказів протилежного суду надано не було.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Факт укладення договорів та отриманні коштів відповідачем не осопорюється. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за отриманими у кредит коштами.
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за вище зазначеними кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Разом із цим проаналізувавши умови кредитного договору № 72955137 від 15 листопада 2022 року та Додатку №1 до Договору (а.с.8-9,10), суд звертає увагу, що строк користування позикою становить 6 днів, з 15.11.2022 по 21.11.2022 включно та загальна сума процентів мала становити 825,00 грн.
Відповідно до умов п.6 Договору позики №72955137 позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація) Продовжен ня строку користування позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права .
Будь-яких доказів, що відповідач (Позичальник) звертався до первісного кредитора (ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») з електронними зверненнями/повідомленнями про пролонгацію/поновлення пільгового періоду, строку кредитування, а також, уклав додаткові угоди про продовження строку користування позикою (пролонгацію) суду не надано.
Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що за укладеними кредитними договорами, сторони дійшли згоди щодо продовження строку користування позикою (пролонгація).
Таким чином, підстави для нарахування відсотків за користування позикою у визначеному в договорі розмірі понад цей строк позивачем не доведено.
Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Підстави для стягнення відсотків за користування отриманими у борг коштами понад визначений у договорах строк, відсутні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 гривень (а. с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:
- за Договором позики №72955137 в розмірі 6325 гривень, з яких: 5500,00 гривень сума заборгованості за основним боргом; 825 гривень заборгованість за відсотками;
- всього на загальну суму 8250 гривень (вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень).
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 28.10.2024.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів