Провадження № 2/679/162/2024
Справа № 679/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

04 січня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння (том 1 а.с.2-8).

В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_1 зазначено, що:

позивач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВК НМР 28 листопада 2007 року (реєстраційний №6297557), є власником нежитлової будівлі (загальною площею 3452,1 кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ,

між ОСОБА_1 та ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», укладено кредитні договори №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, відповідно, з метою забезпечення виконання яких між сторонами укладено іпотечні договори №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, відповідно, предметом яких стала нежитлова будівля, по АДРЕСА_2 ,

кредитні зобов`язання з боку позивача ОСОБА_1 повністю не виконано,

21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк», що є повним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив, а ОСОБА_2 набув у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення, права вимоги до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку до договору відступлення, в тому числі, і до позивача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитним договором №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, іпотечним договором №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, іпотечним договором №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року,

14 вересня 2018 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що власником спірної нежитлової будівлі є ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», на підтвердження чого позивачу ОСОБА_1 була надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 вересня 2018 року,

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №138308382 від 19 вересня 2018 року 05 липня 2018 року державний реєстратор КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41911847, зареєструвавши за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №137538684 від 12 вересня 2018 року 19 липня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42143852, зареєструвавши за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Ринкова, 5а,

рішення яких, а саме, державних реєстраторів, на переконання позивача ОСОБА_1 , носять очевидно протиправний характер, оскільки: на нежитлову будівлю на час здійснення державної реєстрації були накладені наступні обтяження: арешт згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2015 року (цивільна справа №679/1502/15-ц), при цьому, згідно ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року, накладення арешту на нежитлову будівлю, за ухвалою Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року, скасовано, проте, на ухвалі Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року, міститься відмітка, що ухвала суду, станом на 13 червня 2018 року, не набрада законної сили, 01 серпня 2018 року Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 01 серпня 2018 року Ухвалу Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року скасовано, а також, мали місце обтяження (арешт) за рішеннями державних виконавців відділу ДВС Нетішинського міського управління юстиції, внесеними до реєстру обтяжень, а саме: згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 липня 2015 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 жовтня 2015 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2015 року, постанови про арешт майна боржника від 13 червня 2018 року,

нежитлова будівля знаходиться в місті Нетішин Хмельницької області, відтак, будь-які реєстраційні дії щодо такого майна мали проводитись виключно в межах Хмельницької області,

крім того, ОСОБА_2 , всупереч ст.35 Закону України «Про іпотеку», не повідомляв позивача ОСОБА_1 про порушення кредитного зобов`язання та не надсилав письмової вимоги про усунення порушень чинного законодавства та умовам іпотечних договорів,

так, Законом України «Про іпотеку» передбачається процедура реалізації прав потекодержателя в частині реєстрації права власності на предмет іпотеки за собою:

у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст.33),

у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, і якщо протягом встановленого строку вимога і іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ст.35),

відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25 грудня 2015 року, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, шо містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі, 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу (п.61),

окрім того, Рішенням Нетішинського міського суду від 09 липня 2020 року визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень держаних реєстраторів Мурзенка А.В. та ОСОБА_3 , проте, постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у позові відмовлено повністю,

тож, позивач ОСОБА_1 , станом на 05 липня 2018 року, 19 липня 2018 року, в тому числі, і станом на день звернення до суду позовом, залишилась власником нежитлової будівлі, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку вона з 02 жовтня 2018 року не має можливості використовувати за цільовим призначенням,

26 вересня 2018 року ухвалою Нетішинського міського суду від 26 вересня 2018 року державному реєстратору Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. та державному реєстратору КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенку А.В., а також, будь-яким іншим особам, заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,

27 вересня 2018 року ухвала Нетішинського міського суду від 26 вересня 2018 року одержана посадовими особами Нетішинського ЦНАП,

16 жовтня 2020 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо про намір представника ТОВ «Суворовський АПК» здійснити реєстрацію права власності на спірну нежитлову будівлю, незважаючи на наявність судових рішень Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року та Нетішинського міського суду 26 вересня 2018 року щодо наявності арешту та заборони вчинення будь яких реєстраційних дій,

02 листопада 2020 року приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М., всупереч наявності судових рішень, якими накладено арешт та заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі, видав свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 668 та прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Суворовський АПК».

до того ж, слід зазначити, що 21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив шляхом продажу ОСОБА_2 належні банку, а ОСОБА_2 набув в обсязі та на умовах, визначених вказаним договором, права вимоги банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у Додатку №1

проте, фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема, за кредитним договором, оскільки, такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ, і відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ст.512 ч.3 та ст.1054 ЦК України, так як для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа, це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань,

отже, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки, такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ, і, оскільки відступлення права вимоги за Кредитними договорами на користь фізичної особи суперечить положенням ст.512 ч.3 та ст.1054 ЦК України, то ПАТ «Фідобанк» не могло відступити права вимоги на користь ОСОБА_2 ,

у зв`язку з чим, ураховуючи, що відступлення прав за іпотечними договорами могло бути вчинене лише за умови одночасного здійснення відступлення права вимоги за основними зобов`язаннями (кредитними договорами), тому й відступати право за договорами іпотеки ПАТ «Фідобанк» не мало права,

ст.7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням в повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання,

тож, до ОСОБА_2 не могло перейти право вимоги ні за кредитними договорами, ні за договорами іпотеки, тому підстав для державної реєстрації за останнім права власності на предмет іпотеки не було, так само, як і не було обсягу повноважень (права власності) для внесення в статутний капітал предмета іпотеки ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» та подальшого продажу ТОВ «Суворовський АПК»,

відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягає державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ст.3 ч.2), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостей що містяться у поданих/отриманих документах та наявність обтяжень прав на нерухоме майно (ст.10 ч.3), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (ст.24 ч.1), державна реєстрація права власності та інших речових проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах АР Крим, області, міст Києва та Севастополя (ст.3 ч.5), за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав,

таким чином, нежитлова будівля станом на 05 липня 2018 року, 19 липня 2018 року та 02 листопада 2020 року перебувала під арештом та забороною відчуження, що унеможливлювало реєстрацію права власності,

проте, всупереч імперативним вимогам закону, державні реєстратори Мурзенко A.B. та ОСОБА_4 , а також, приватний нотаріус Івтушок В.М. не відмовили ОСОБА_2 , ТОВ «Консталтингова група Юрсервіс», ТОВ «Суворовський АПК» у державній реєстрації прав та їх обтяження, незаконно зняв обтяження на нерухоме майно (тобто, на підставі ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року, яка не набрала законної сили), прийняли рішення про державну реєстрацію прав на користь ОСОБА_2 , ТОВ «Консталтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ТОВ «Суворовський АПК»,

у рішенні Нетішинського міського суду від 12 вересня 2023 року у справі №679/1684/20 зазначено, що будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі мали проводитись в межах Хмельницької області, відтак, відповідач ТОВ «Суворовський АПК» та ОСОБА_5 діяли вочевидь недобросовісно, звертаючись до державних реєстраторів Луганської та Київської областей,

слід також зазначити, що 11 липня 2018 року ОСОБА_2 передав нежитлову будівлю, як майновий внесок, до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», згідно Акту прийому-передачі нерухомого майна від 11 липня 2018 року, таким чином, ОСОБА_2 , будучи учасником ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», та посадові особи вказаної юридичної особи, здійснюючи 19 липня 2018 року очевидну протиправну перереєстрацію права власності на ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», створювали штучні підстави для визнання останнього нібито добросовісним набувачем, що є очевидно незаконним та грубо порушує права позивача ОСОБА_1 , як власника нежитлової будівлі,

відповідно до ст.330, ст.387, ст.388, ст.390 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, право власності презюмується і не припиняється із втратою законним власником цього майна, власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача та без визнання угод щодо спірного майна недійсними,

витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений, задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника,

принагідно слід зазначити, що подвійна перереєстрація права власності, а саме, 05 липня 2018 року державний реєстратор Мурзенко А.В. зареєстрував право власності за ОСОБА_2 , а вже 19 липня 2018 року державний реєстратор Бондарук Ю.О. зареєструвала право власності за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», мала на меті створити штучні підстави для набуття права власності ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», нібито як добросовісним набувачем,

також, щодо недобросовісності та незаконності володіння ТОВ «Суворовськпй АПК» вказує представництво інтересів ОСОБА_2 адвокатом Токарчуком Б.В. у справах №679/1338/18, 679/1684/20, при цьому, директором ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» був ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до 26 липня 2018 року був бенефіціарним власником TOB «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», який передав нежитлову будівлю у статутний капітал, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є потерпілими у кримінальній справі №679/199/21, позивачами у справі №679/1040/21, а їх інтереси у вказаних справах представляв адвокат Фоменко С.О., тобто, представник «Суворовський АПК», який представляв інтереси ТОВ «Суворовський АПК» в ряді цивільних справ, а саме: №679/1502/15-ц, №679/112/21, № 679/594/21, №679/1684/20,

вказане, на думку позивача ОСОБА_1 , однозначно свідчить про знайомство ОСОБА_7 (представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_6 (директора та бенефіціара ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс») та Фоменко С.О. (представник ТОВ «Суворовський АПК») та очевидну спланованість та узгодженість дій вказаних осіб, які були направлені на штучне та протиправне створення підстав щодо набуття права власності на нежитлову будівлю та унеможливлення заявлення віндикаційного позову, що є недобросовісним та свідчить про зловживання учасниками своїми правами, так як для приватного права, з урахуванням принципу розумності, є неприйнтним використання конструкції юридичної особи (зокрема, внесення нежитлової будівлі до статутного капіталу юридичної особи), інших правомірних приватно-правових засобів (зокрема, ліквідація ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» через процедуру банкрутства), з метою створення видимості добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову,

отже, ОСОБА_2 та ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» не могли набути право власності на нежитлову будівлю, а тому, і не мали права її відчужувати, і, відповідно, придбавши нежитлову будівлю у неналежних відчужувачів, відповідач ТОВ «Суворовський АПК», як покупець, не набув право власності,

таким чином, відповідач ТОВ «Суворовський АПК», зареєструвавши право власності за собою, став володільцем, йдучи на ризик із придбанням майна в особи, яка зареєструвала своє право власності, але за законом не могла таке право набути, кінцевий набувач несе ризик настання негативних наслідків придбання нежитлової будівлі у незаконного володільця, а право володіння разом із правами користування та розпорядження нежитловою будівлею надалі належать позивачу ОСОБА_1 , як власнику, відтак, відповідач ТОВ «Суворовський АПК» є недобросовісним набувачем, оскільки, свідомо пішов на грубе порушення вимог законодавства, усвідомлюючи можливість настання несприятливих наслідків, таким чином, ефективним способом захисту порушеного права власності позивача ОСОБА_1 є витребування нежитлової будівлі з чужого незаконного володіння, що і слугувало підставою для звернення до суду з позовом з необхідністю витребувати з чужого незаконного володіння від ТОВ «Суворовський АПК» на користь позивача ОСОБА_1 нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105).

05 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року (том 1 а.с.146), відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

05 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, забезпечено накладенням арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 19 січня 2024 року, у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» Фоменка С.О. про скасування забезпечення позову, відмовлено.

04 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 04 березня 2024 року (том 2 а.с.164-165), строк проведення підготовчого провадження продовжено не більше, ніж на тридцять днів.

16 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 16 квітня 2024 року (том 2 а.с.243-246), у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» Фоменка С.О. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено.

26 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 26 червня 2024 року (том 3 а.с.18-20), підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті з одночасною відмовою у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Загребельного В.В. про витребування та долучення доказів.

13 лютого 2024 року представник відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвокат Фоменко С.О., на виконання Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №782/24 від 13 лютого 2024 року (том 2 а.с.39-53), в якому зазначив, що:

позивач ОСОБА_1 зазначає, що, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2007 року, є власником нерухомого майна нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , водночас, не заперечуючи, що право власності на вказану нежитлову будівлю перейшло до ОСОБА_2 , і, в подальшому, до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», а також, визнаючи факт укладання кредитних договорів з ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, і, з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитним договорам перед банком, іпотечних договорів №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, з предметом іпотечних договорів нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої позивач ОСОБА_1 була на час укладання вказаних договорів з банком, а також, визнанням факту не виконання у повному обсязі зобов`язань по поверненню кредитних коштів, відповідно до умов вказаних кредитних договорів,

також, позивачу ОСОБА_1 відомо про укладання ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого банк відступив належні права вимоги, а ОСОБА_2 набув у обсязі та на умовах, визначених Договором відступлення, права вимоги до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку до Договору відступлення, а саме, до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 за означеними кредитними та іпотечними договорами,

14 вересня 2020 року, за результатами проведення ДП «СЕТАМ» від 02 вересня 2020 року електронних торгів з реалізації майна боржника ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ТОВ «Суворовський АПК», як переможець, отримало нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом від 14 вересня 2020 року,

02 листопада 2020 року приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М. видав Свідоцтво за №668 про придбання відповідачем ТОВ «Суворовський АПК» нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , з одночасним внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності відповідача ТОВ «Суворовський АПК» на означену нежитлову будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 230663243 від 02 листопада 2020 року,

щодо обставин набуття права власності ОСОБА_2 , згідно договору про відступлення права вимоги від 21 грудня 2017 року, укладеному між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 , яке, на думку позивача ОСОБА_1 , є незаконним, так як ОСОБА_2 не міг набути права вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладеними між банком та ОСОБА_1 , слід зазначити, що питання щодо недійсності кредитних та іпотечних, а також, договору відступлення права вимоги за вказаним кредитними та іпотечними договорами, було предметом розгляду Нетішинського міського суду в цивільній справі №679/261/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Фідобанк», про визнання договорів недійсними, рішенням якого від 24 березня 2023 року позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору відступлення права вимоги недійсними, відмовлено повністю (рішення набрало законної сили 04 травня 2023 року), що свідчить про законність вказаних правочинів,

крім того, положення нормативно-правових актів, які регулюють процедуру ліквідації банку, допускають продаж на конкурсних засадах майна банку, що перебуває у стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами забезпечення виконання зобов`язання будь-яким суб`єктам правовідносин, зокрема, і без статусу банку або іншої фінансової установи (правова позиція ВС у постанові від 22 листопада 2021року (справа №369/15085/18, провадження № 61-451св21), у постанові від 16 грудня 2020року (справі № 640/14873/19), у постанові від 08 червня 2021 року (справа № 346/1305/19-ц (провадження .№14-181цс20),

таким чином, посилання позивача ОСОБА_1 щодо відсутності у ОСОБА_2 права на відчуження спірного нерухомого майна є безпідставним,

щодо тверджень позивача ОСОБА_1 про незаконність реєстрації права власності за ОСОБА_9 , ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» та ТОВ «Суворовський АПК», за наявності обтяжень, а саме, арешту, згідно ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2015 року (цивільна справа №679/1502/15-ц), та на підставі постанов ВДВС Нетішинського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 липня 2015 року, від 22 жовтня 2015 року, від 25 грудня 2015 року, від 13 червня 2018 року, слід зазначити, що спірна нежитлова будівля була предметом іпотечних договорів, укладених на забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, тож, зареєстровані обтяження 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року на спірну будівлю є на користь кредитора, і новим кредитором за кредитними та іпотечними договорами є ОСОБА_2 , таким чином, відповідно до іпотечних договорів від 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року має місце зареєстроване першочергове право кредитора ОСОБА_2 на звернення стягнення на предмет іпотеки,

і, у зв`язку з невиконанням з боку позивача ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, що остання визнає в позовній заяві, ОСОБА_2 , на підставі іпотечного застереження (п.п.5.5.1. іпотечного договору №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року; п.п.5.5.1. іпотечного договору №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012), звернув стягнення на предмет іпотеки будівлю АДРЕСА_2 , про що державним реєстратором 05 липня 2018 року внесено відповідний запис до ДРРП, що свідчить про набуття ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно, в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку»,

отже, наявні обтяження, зареєстровані після 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року, не перешкоджали ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки, враховуючи вищий пріоритет, шляхом реєстрації права власності на вказане нерухоме майно на підставі іпотечного застереження,

аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 29 вересня 2020 року (справа №757/13243/17),

стосовно рішень державних реєстраторів, зокрема, державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А.В., який 05 липня 2018 року зареєстрував за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О., яка 19 липня 2018 року зареєструвала за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Ринкова, 5а, слід зазначити, що вказані реєстраційні дії проводились за відсутності будь-яких заборон в реєстрі речових прав на нерухоме майно, які б заважали здійснити такі реєстраційні дії, оскільки, ухвалою Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року постановлено рішення про скасування арешту на спірне нерухоме майно,

крім того, у постанові ВС від 12 січня 2023 року у справі №761/13085/14-ц (61-649св21) зроблено висновок, що ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченими для рішення суду (ст.273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (ст.ст. 460, 479, 480, 487 ЦПК України), можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає,

за таких обставин, державному реєстратору Мурзенку А.В. при проведенні реєстраційних дій 05 липня 2018 року не перешкоджав арешт, накладений ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2015 року у справі №679/1502/15-ц, оскільки, на день проведення реєстраційних дій вказаний арешт був скасований, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року, яка підлягала негайному виконанню з моменту постановлення,

повідомлення ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 про намір звернути стягнення на предмет іпотеки та вимога про усунення порушень кредитного договору з доказами їх направлення позивачу ОСОБА_1 досліджувались під час розгляду цивільної справи №679/1684/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» щодо визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 та за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

щодо зазначення представництва інтересів ОСОБА_2 та директора ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» Бурлаченка С.М. з боку адвоката Фоменка С.О., що є представником відповідача ТОВ «Суворовський АПК», на підтвердження недобросовісності дій відповідача ТОВ «Суворовський АПК», за наявністю яких позивач ОСОБА_1 вважає за можливе витребувати з власності ТОВ «Суворовський АПК» на свою користь, в порядку ст.ст. 387, 388, 390 ЦК України, нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 , оскільки, вказані обставини, на думку позивача ОСОБА_1 , однозначно свідчать про знайомство означених осіб, спланованість їх дій на створення видимості добросовісного набуття права власності відповідачем ТОВ «Суворовський АПК» та, як наслідок, недобросовісність останнього,

в першу чергу, слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 не наведено конкретних обставин на підтвердження пов`язаності відповідача ТОВ «Суворовський АПК» із попередніми власниками або інших фактів, які б свідчили про недобросовісність останнього, оскільки, відповідно до висновків ВС, викладених в постанові від 30 листопада 2022 року у справі №522/14900/19 (провадження №61-10361св22), до обставин, які можуть свідчити про те, що учасники створюють видимість добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову, відноситься, зокрема: момент вчинення правочину чи інших дій, суб`єкти, які вчиняють або з якими вчиняються правочини, контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родичі, квазіродичі, пов`язана чи афілійована юридична особа, пов`язані чи афілійовані групи юридичних осіб),

крім того, спірна нежитлова будівля була реалізована під час публічного аукціону, в порядку, встановленому для виконання судових рішень в рамках здійснення виконавчого провадження,

згідно зі ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо, відповідно до ст.388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього,

тож, відповідно до ст.388 ч.1 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом,

таким чином, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має лише власник майна, і однією з обов`язкових умов задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спору про витребування майна з чужого незаконного володіння наявності чи відсутності в діях власника волі на передачу майна іншій особі,

отже, наявність у діях позивача ОСОБА_1 волі на передачу майна іншій особі на підставі іпотечних договорів №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року унеможливлює застосування ст.388 ч.1 п.3) ЦК України та витребування майна від добросовісного набувача ТОВ «Суворовський АПК», оскільки, умовами іпотечних договорів №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а тому, є очевидним, що позивач ОСОБА_1 дала свою згоду на вибуття спірної нежитлової будівлі у випадку неналежного виконання умов кредитних договорів, при цьому, невиконання зобов`язань за кредитними договорами позивач ОСОБА_1 визнає,

у постанові ВС від 07 жовтня 2020 року у справі №522/21926/16-ц вказано, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, за ст.388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза волею, і, вирішуючи спори про витребування майна з чужого незаконного володіння судам слід встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ст.388 ч.1 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння, оскільки, саме наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача,

у постанові ВС від 07 листопада 2018 року у справі №488/6211/14-ц міститься висновок, що розглядаючи справи щодо застосування положень ст.388 ЦК України, у поєднанні з положеннями ст.1 Протоколу І до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи, дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також, надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням, і такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна, тощо, і аналогічний правовий висновок міститься у постанові ВС від 14 грудня 2022 року (справа №461/12525/15-ц),

добросовісність (ст.3 п.6 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (Постанова ВС від 16 травня 2018 року у справі №449/1154/14),

спірне нерухоме майно було предметом продажу на прилюдних торгах (аукціоні), тож, при оцінці добросовісності/недобросовісності набувача майна слід враховувати, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, придбаного у такий спосіб,

добросовісний набувач не може відповідати, у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном, і конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам ст.388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар,

аналогічні висновки викладені в постанові ВС від 22 лютого 2023 року у справі №947/10174/21, від 02 листопада 2021року у справі №925/1351/19,

крім того, відповідно до роз`яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов`язані із здійсненням права власності та його захистом» №01-8/98 від 31 січня 2001 року добросовісним вважається той набувач, який не знав і не міг знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати (п.6.2. листа),

крім того, відповідно до ст.388 ч.2 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень,

крім того, на підтвердження законності переходу права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , слід зазначити наявність судових рішень:

рішенням Нетішинського міського суду від 24 березня 2023 року у цивільній справі №679/261/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Фідобанк» про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору відступлення права вимоги недійсними у задоволенні позову відмовлено (рішення набрало законної сили 04 травня 2023 року),

постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у цивільній справі №679/1338/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенка А.В. та державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 та за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», у задоволенні позову відмовлено (постанова набрала законної сили 19 листопада 2020 року),

рішенням Нетішинського міського суду від 12 вересня 2023 року у цивільній справі №679/1684/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенка А.В. щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , та державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», та скасування акту приймання-передачі нерухомого майна до Статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», у задоволенні позову відмовлено (рішення набрало законної сили 26 жовтня 2023 року),

постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі №679/594/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушка В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , за ТОВ «Суворовський АПК» та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №668 від 02 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено (постанова набрала законної сили 10 жовтня 2023 року),

рішенням Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року у господарській справі №916/3145/20 (916/3161/20) за позовом ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» до ТОВ «Суворовський АПК», ДП «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М., про визнання недійсними електронних торгів, які відбулися 02 вересня 2020 року з продажу арештованого майна ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», а саме, нежитлової будівлі по вулиці Ринковій, 5а, міста Нетішин Хмельницької області, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 54902974 від 02 листопада 2020 року щодо реєстрації права власності на вищезгадану нежитлову будівлю за ТОВ «Суворовський АПК», у задоволенні позову відмовлено, в тому числі, у частині визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. від 02 листопада 2020 року (індексний номер 54902974) про реєстрацію права власності за ТОВ «Суворовський АПК» на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки, означена вимога є похідною, крім того, господарський суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» не довело порушення порядку проведення електронних торгів з продажу нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року),

рішенням Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року у господарській справі №916/3145/20 (679/1106/20) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ПП «ВКФ «Тустань», ТОВ «Будтранскомпанія», ФОП ОСОБА_10 , про витребування з чужого незаконного володіння нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 , та стягнення збитків у задоволенні позову відмовлено (рішення набрало законної сили 08 листопада 2021 року),

крім того, слід зазначити, що ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», яке було попереднім власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , постановою Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року (справа №916/3145/20) та ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 серпня 2022 року (справа № 916/3145/20) визнано банкрутом та ліквідовано (припинено), і, за таких обставин, в разі задоволення позову ОСОБА_1 , добросовісний набувач відповідач ТОВ «Суворовський АПК» буде позбавлений можливості компенсації своїх втрат шляхом пред`явлення позову до попереднього власника ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», що є неприйнятним та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, тож, таке можливе рішення про задоволення позову буде непропорційним втручанням в право власності відповідача ТОВ «Суворовський АПК»,

у зв`язку з чим, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, оскільки, за викладених у позові обставин майно не може бути витребувано у відповідача ТОВ «Суворовський АПК», в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України, відповідно, у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

13 лютого 2024 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , на виконання Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, надав до суду пояснення на позовну заяву (вх. №781/24 від 13 лютого 2024 року (том 2 а.с.1-8), у яких зазначив:

21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 , в порядку, в тому числі, і ст.24 Закону України «Про іпотеку»,. укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, тобто, оплатна передача (відступлення права вимоги) новому кредитору,

предметом договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги є права вимоги в обсязі, зазначеному у договорі, за договорами, переліченими у Додатку №1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав від 21 грудня 2017 року, одним з яких є іпотечні договори №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, предметом іпотеки за якими є нежитлова будівля, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 , що, з боку позивача ОСОБА_1 не заперечується,

крім того, позивач ОСОБА_1 не оспорює і сум заборгованості за договорами, укладеними останньою з ПАТ «Фідобанк», зазначаючи, щодо наявності кредитних зобов`язань, що виконані не повністю, які, у відповідності до договору про відступлення (купівлі- продажу) прав вимог від 21 грудня 2017 року (Додатку №1 до договору про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року), станом на момент укладення зазначеного договору, становили суму у розмірі 2172821 гривня 28 копійок,

слід зазначити, що рішенням Нетішинського міського суду від 24 березня 2023 року (справа №679/261/20) у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору про відступлення права вимоги недійсними (щодо кредитного договору №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , кредитного договору №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , іпотечного договору №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , іпотечного договору №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного 21 грудня 2017 року, між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 ), відмовлено,

25 грудня 2017 року ОСОБА_2 , як новий кредитор, а відтак, і новий іпотекодержатель, після укладання договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між останнім та ПАТ «Фідобанк» від 21 грудня 2017 року, в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку», звернувся до позивача ОСОБА_1 з письмовою вимогою про виконання порушеного зобов`язання за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, надіславши вимогу позивачу ОСОБА_1 27 грудня 2017 року поштою, у якій, зокрема, зазначив про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання вимоги в 30-денний строк з моменту отримання, що підтверджується наявними доказами (фіскальним чеком з описом вкладення до цінного листа), які знаходяться у реєстраційній справі у формі електронних копій, крім того, паперові копії означених документів витребовувались Нетішинським міським судом і були предметом досліду у цивільній справі №679/1338/18, що, відповідно, спростовує твердження ОСОБА_1 щодо не повідомллення про порушення кредитного зобов`язання та не надсилання письмової вимоги про усунення таких порушень,

при цьому, у постанові ВС від 29 вересня 2020 року у справі №757/13243/17 сформульовано правову позицію, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання,

і, оскільки, позивач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року не виконала, ОСОБА_2 , як новий кредитор і новий іпотекодержатель, звернув стягнення на підставі застереження, п.5.5.1 іпотечного договору №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та п.5.5.1 іпотечного договору №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, тобто, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, зареєструвавши 05 липня 2018 року право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 ,

при цьому, державним реєстратором Мурзенком А.В. було проведено перевірку стосовно наявності заборон відчуження означеного нерухомого майна, жодних заборон щодо якого у відповідних реєстрах не виявлено, водночас, порушення державним реєстратором вимог щодо місця вчинення та територіальності реєстраційних дій самі по собі не вплинули та не могли вплинути на права позивача ОСОБА_1 , оскільки, майно вибуло на законних підставах, у зв`язку з невиконанням позивачем ОСОБА_1 взятих зобов`язань за кредитними та іпотечними договорами,

до того ж, згідно рішення Нетішинського міського суду від 24 березня 2023 року (справа №679/261/20, договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладений 21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 є чинним, проте, ні станом на час купівлі прав вимоги у ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ні станом на час звернення до суду позивач ОСОБА_1 , стверджуючи про незаконність відчуження предмету іпотеки, не вчинила жодних дій щодо погашення перед останньою заборгованості за кредитними договорами,

отже, з 05 липня 2018 року ОСОБА_2 став законним власником майна, яке було передане позивачем ОСОБА_1 в іпотеку, і відтак з 05 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 не є власником переданої останньою раніше в іпотеку нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 ,

окремо слід звернути увагу, що позивач ОСОБА_1 , будучи присутньою під час судового засідання 14 березня 2018 року та являючись відповідачем у цивільній справі №679/1502/15-ц, в рамках якої постановлено ухвалу Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року, до розгляду якого ОСОБА_2 залучено, як правонаступника ПАТ «Фідобанк», жодних заперечень з приводу поінформування про заміну кредитора шляхом надсилання відповідного повідомлення, не висловлювала, при цьому, копії відповідних документів додавалися до клопотання про залучення ОСОБА_2 , як правонаступника ПАТ «Фідобанк»,

крім того, 07 червня 2018 року, під час розгляду клопотання про скасування арешту на спірне (іпотечне) нерухоме майно, яке обґрунтовувалося зміною кредитора з ПАТ «Фідобанк» на ОСОБА_2 за кредитними та іпотечними договорами, позивач ОСОБА_1 , в ході з`ясування судом думки учасників провадження, жодних заперечень не висловила, поклавшись на розсуд суду, також, в подальшому, і не скориставшись правом не оскарження в апеляційному порядку ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року про скасування арешту на спірне нерухоме майно,

твердження позивача ОСОБА_1 про перебування спірного нерухомого майна під забороною відчуження, станом на 05 та 19 липня 2018 року, є хибними, оскільки, 07 червня 2018 року арешт на спірне майно, накладений ухвалою Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року, як захід забезпечення позову ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання набутого майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна у справі № 682/1906/15-ц, був скасований, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду у справі №679/1502/15-ц, що вбачається із постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 01 серпня 2018 року у справі №679/1502/15-ц,

так, за змістом ст.258 ч.1 ЦПК України ухвали та рішення є різновидами судових рішень, порядок набрання законної сили ухвалами визначається ст.261 ЦПК України, а рішеннями ст.273 ЦПК України,

за приписами ст.261 ч.1 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України, тобто, на відміну від рішень суду (ст.273 ЦПК України), подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків, спеціально передбачених ЦПК України (ст.460 ч.5, ст.479 ч.8, ст.480 ч.6, ст.487 ч.5 ЦПК України),

винятки із загального правила (ст.261 ч.1 ЦПК України) щодо набрання законної сили ухвалами про скасування заходів забезпечення позову передбачені ст.158 ч.ч.7-10 ЦПК України,

правові висновки щодо моменту набрання ухвалами законної сили містяться у постановах ВС від 27 червня 2019 року (справа №495/2711/18) та від 12 січня 2023 року (справа №761/13085/14-ц),

тож, на час скасування ухвали Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року обставини, передбачені ст.158 ч.ч.7-10 ЦПК України, були відсутні, тому, враховуючи положення ст.261 ч.1 ЦПК України, в період з 07 червня до 31 липня 2018 року, включно, спірне нерухоме майно не перебувало під арештом на підставі означеної ухвали Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року, так як остання у вказаний період втратила чинність, на підставі ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року про скасування арешту на майно, яка, окрім того, містить вказівку, що її оскарження не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи,

відповідно до ст.3 ч.6 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, і, якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки, що повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові ВС від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17, за змістом якого іпотекодержатель має вищий пріоритет переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки,

посилання позивача ОСОБА_1 на наявність заборон на відчуження майна, є безпідставними, оскільки, як убачається з наданих позивачем ОСОБА_1 документів, державна реєстрації іпотеки спірного нерухомого майна вчинена 14 лютого 2012 року та 20 серпня 2012 року, тобто, раніше, ніж були зареєстровані обтяження на означене майно за відповідними рішеннями на наявність заборон на відчуження майна, що виникли пізніше, ніж обтяження спірного нерухомого майна внаслідок передачі його в іпотеку,

тож, станом на 05 липня 2018 року іпотечне нерухоме майно не перебувало під арештом, і жодних перешкод для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на іпотечне майно не існувало, як, і не існувало будь-яких перешкод і для подальшої передачі вже належного ОСОБА_2 нерухомого майна у власність ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

також, позивач ОСОБА_1 зазначає, що ПАТ «Фідобанк» не могло відступити право вимоги на користь ОСОБА_2 , оскільки фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги, так як, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ст.512 ч.3 та ст.1054 ЦК України, оскільки, для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ, що також стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань, що вказує на те, що позивач ОСОБА_1 , очевидно, покладається на правову позицію, викладену Постанові ВС від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 (п.6.26, п.6.27, п.9.4 та п.9.5)

водночас, у постанові ВС у справі №906/1174/18 конкретизовано правовий висновок з зазначенням, що що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації,

крім цього, за змістом постанови ВС від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 за своєю правовою природою спірний договір (тобто, договір відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги, який був предметом спору в означеній справі) є договором купівлі-продажу майнового права, укладеним банком під час розпродажу активів у процедурі ліквідації з метою розрахунку з кредиторами, тому, не може бути віднесений до договорів факторингу (п.59-п.61),

як убачається з договору відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк», означений договір укладений, серед іншого, на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та за результатами відкритих торгів (аукціону), а саме, ПАТ «Фідобанк», за результатами торгів, визначив ОСОБА_2 , як переможного покупця, та продав майнове право вимоги виконання боржниками зобов`язань за кредитними та забезпечувальними договорами,

таким чином, предметом договору є відступлення прав вимог за плату (купівля-продаж), метою укладення договору є отримання банком коштів для розрахунку зі своїми кредиторами у процедурі ліквідації, оскільки ПАТ «Фідобанк», продаючи права вимоги до ОСОБА_1 , станом на час укладення договору відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, перебувало у процедурі ліквідації та розпродавало свої активи, відповідно, відступлення права вимоги за кредитними та іпотечними договорами було правомірним,

виходячи зі змісту ст.388 ЦК України та усталеної судової практики ВС, в межах позову про витребування майна з чужого незаконного володіння правочини, на підставі яких майно переходило до так званих «проміжних» власників не мають значення, а тому, визнання таких правочинів недійсними не є необхідним,

проте, дійсність договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 свідчить про наявність у позивача ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за кредитними договорами, яку позивач ОСОБА_1 визнає, а відтак, визнає і наслідки несплати такої заборгованості, встановлені іпотечними договорами,

у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння є безпідставним та не підлягає задоволенню, оскільки, ґрунтується лише на формальних порушеннях процедури переходу права власності на спірне нерухоме майно, які ніяк не вплинули і не могли вплинути на безспірність того факту, що позивач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитними договорами, результатом чого стало настання наслідків, передбачених договорами іпотеки,

таким чином, порушення права власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно відсутнє, і, за наведених вище обставин таке порушення могло б мати місце лише у випадку, якби позивач ОСОБА_1 погашала свою заборгованість, починаючи з 2014 року, тобто, до того, як право вимоги банку було відступлене на користь ОСОБА_2 , тому, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», про витребування майна з чужого незаконного володіння, слід відмовити.

29 березня 2024 року представник відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвокат Фоменко С.О. надав до суду заяву про застосування строків позовної давності (вх. №1899/24 від 29 березня 2024 року (том 2 а.с.180-183), в якій зазначив:

витребування майна із чужого незаконного володіння регулюється приписами ст.ст.387, 388 ЦК України,

за правовим висновком ВС, викладеним у постанові від 20 листопада 2018 року (справа №907/50/16), норми ст.ст.387, 388 ЦК України не містять положень про те, що приписи про позовну давність до правовідносин, що врегульовуються зазначеними нормами права, не застосовуються, отже, щодо віндикаційних позовів застосовується загальний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, три роки,

початок перебігу позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку ст.388 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна (Постанова ВС від 27 січня 2021 року у справі №186/599/17 (провадження № 61-159св19),

за вимогами ст.261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності пов`язується не лише з моментом, коли особі, яка звертається за захистом свого права або інтересу, стало відомо про порушення свого права чи про особу, яка його порушила, а також, з моментом, коли така особа могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (Постанова ВС від 20 листопада 2018 року у справі №907/50/16, Постанова ВС від 15 травня 2018 року у справі №916/2073/17 та Постанова ВС від 15 травня 2018 року у справі №916/2403/16),

у позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що про порушення права їй стало відомо 14 вересня 2018 року, тобто, з дня надання представниками ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» інформаційної довідки з ДРРП №137538684 від 12 вересня 2018 року на підтвердження права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , яка до цього належала позивачу ОСОБА_1 ,

в подальшому, позивач ОСОБА_1 зазначає, що з інформаційної довідки з ДРРП №138308382 від 19 вересня 2018 року стало відомо, що право власності на спірне майно 05 липня 2018 року перейшло до ОСОБА_2 , а, в подальшому, 19 липня 2018 року від ОСОБА_2 до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

таким чином, позивач ОСОБА_1 визнає, що про порушення свого права позивачеві ОСОБА_1 стало відомо 14 вересня 2018 року, отже і строк позовної давності розпочав свій перебіг 15 вересня 2018 року,

щодо дій позивача ОСОБА_1 по захисту порушеного права та переривання строку позовної давності слід зазначити, що:

28 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Нетішинського міського суду з позовом до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про відшкодування збитків та витребування майна, а саме, нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , з чужого незаконного володіння (справа №679/1106/20 (провадження №2/679/52/2021),

17 березня 2021 року ухвалою Нетішинського міського суду від 17 березня 2021 року цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про відшкодування збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння (справа №679/1106/20 (провадження №2/679/52/2021) передано до Господарського суду Одеської області для розгляду в межах справи №916/3145/20 (679/1106/20) про банкрутство ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

11 травня 2021 року ухвалою Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про відшкодування збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння (справа №679/1106/20 (провадження №2/679/52/2021) прийнято до провадження в межах справи №916/3145/20 (679/1106/20) про банкрутство ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

рішенням Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року у справі №916/3145/20 (679/1106/20) у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про відшкодування збитків, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача,

крім того, слід відзначити, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала щодо своєї обізнаності станом на 16 жовтня 2020 року про зміну власника спірного майна на ТОВ «Суворовський АПК» (з повідомлення нотаріуса), при цьому, про реєстрацію права власності на майно за ТОВ «Суворовський АПК» позивачу ОСОБА_1 стало відомо не пізніше 17 листопада 2020 року, про що позивач ОСОБА_1 зазначала у своїй позовній заяві до ТОВ «Суворовський АПК» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у цивільній справі №679/594/21 (п.1.6. позовної заяви), що підтверджується інформаційною довідкою від 17 листопада 2020 року,

разом з тим, в період з 16 жовтня 2020 року (дата обізнаності про зміну власника спірного майна на ТОВ «Суворовський АПК») до 05 жовтня 2021 року (дата ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року у справі №916/3145/20 (679/1106/20) позивач ОСОБА_1 не зверталась до Нетішинського міського суду Хмельницької області, оскільки, цивільну справу було передано до Господарського суду Одеської області 17 березня 2021 року, та в подальшому до Господарського суду Одеської області із заявою про залучення до справи належного відповідача ТОВ «Суворовський АПК»,

за таких обставин, звернення позивача ОСОБА_1 до Нетішинського міського суду 28 серпня 2020 року позовом до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про відшкодування збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння (справа №679/1106/20 (провадження №2/679/52/2021), в тому числі, і за умов відсутності дій позивача ОСОБА_1 щодо заміни належного відповідача під час розгляду справи №916/3145/20 (679/1106/20) про банкрутство ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» у Господарському суді Одеської області (в межах якої прийнято до провадження цивільну справу №679/1106/20 (провадження №2/679/52/2021), свідчить, що строк позовної давності за вимогою про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння до ТОВ «Суворовський АПК» не перервався поданням такого позову, про що зазначено у правовому висновку, викладеному у Постанови ВС від 26 листопада 2019 року у справі №914/3224/16 (12-128гс19), в якому наголошено, що за змістом ст.264 ч.2 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до особи, яка є боржником, тобто, до особи, яка є належним відповідачем за позовом, і, у разі пред`явлення віндикаційного позову належним відповідачем є володілець майна, водночас, якщо під час розгляду справи майно перейшло у володіння іншої особи, у зв`язку з чим, суд здійснив заміну відповідача, то пред`явлення позову до попереднього володільця перериває позовну давність і за вимогою до цієї іншої особи (п.7.17),

як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції позивач ОСОБА_1 звернулась до Нетішинського міського суду із віндикаційним позовом до ТОВ «Суворовський АПК» 04 січня 2024 року, тобто, через 5 років 3 місяців 20 днів, після того, як 14 вересня 2018 року дізналась про порушення свого права,

за таких обставин, навіть, якщо відраховувати початок перебігу строку позовної давності за вимогою про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння до ТОВ «Суворовський АПК», що суперечить сталій судовій практиці, позивач ОСОБА_1 звернулась до Нетішинського міського суду за захистом порушеного права поза межами строку позовної давності, а саме, після спливу 3 років 2 місяців 17 днів, після того, як 16 жовтня 2020 року дізналась про останнього власника спірного нерухомого майна, а саме, ТОВ «Суворовський АПК»,

таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК» про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме, нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , подана після спливу строку позовної давності: після спливу 5 років 3 місяців 20 днів, тобто, після того, як 14 вересня 2018 року дізналась про порушення свого права, або ж, після спливу 3 років 2 місяців 17 днів, тобто, після того, як 16 жовтня 2020 року дізналась про останнього власника спірного нерухомого майна,

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (ст.32 п.1 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п.570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»),

порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому, доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст.60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, при цьому, відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше, про що зазначено у Постанові ВС України у справі за №6-17цс17),

відповідно до ст.267 ч.3, ст.267 ч.4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову,

у зв`язку з чим, звертаючись до суду, вважає за необхідне, врахувати означену заяву про застосування строку позовної давності, під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», про витребування нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння.

26 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Загребельний В.В. надав до суду заперечення проти заяви про застосування строку позовної давності (вх. №3907/24 від 26 червня 2024 року (том 3 а.с.11-13), у яких зазначив, що:

сторона позивача ОСОБА_1 повністю не визнає заяву відповідача ТОВ «Суворовський АПК» про застосування строку позовної давності, оскільки, позивач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВК НМР 28 листопада 2007 року (реєстраційний №6297557), є власником нежитлової будівлі (загальною площею 3452,1 кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ,

14 вересня 2018 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що власником спірної нежитлової будівлі є ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», на підтвердження чого позивачу ОСОБА_1 була надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 вересня 2018 року,

з інформаційних довідок вбачалось, що: 1) 05 липня 2018 року державний реєстратор КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41911847, зареєструвавши право власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 , 2) 19 липня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42143852, зареєструвавши право власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс»,

тож, позивач ОСОБА_1 , вважаючи рішення державних реєстраторів очевидно протиправними та виходячи з актуальної судової практики, звернулась до Нетішинського міського суду із позовом про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів, рішення якого, а саме, рішення Нетішинського міського суду від 09 липня 2020 року, яким визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів Мурзенка А.В. та ОСОБА_3 , постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року скасовано та у позові відмовлено повністю, при цьому, постанова Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року була залишена в силі ВС, оскільки, був обраний некоректний суб`єктний склад відповідачів,

крім того, у серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Нетішинського міського суду із позовом до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» про витребування майна з чужого незаконного володіння, під час розгляду якого стало відомо, що вказаний відповідач ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» перебуває в процесі банкрутства, у зв`язку з чим, вказана цивільна справа (№679/1106/20) була спрямована за підсудністю до Господарського суду Одеської області (справа №916/3145/20 (679/1106/20), рішенням якого від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, оскільки відповідач ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», станом на момент прийняття рішення, вже не був власником нежитлової будівлі,

16 жовтня 2020 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо про намір представника ТОВ «Суворовський АПК» здійснити реєстрацію права власності на спірну нежитлову будівлю, незважаючи на наявність судових рішень Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року та Нетішинського міського суду 26 вересня 2018 року щодо наявності арешту та заборони вчинення будь яких реєстраційних дій,

проте, 02 листопада 2020 року приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М., всупереч наявності судових рішень, якими накладено арешт та заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі, видав свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 668 та прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Суворовсьм АПК», яке було оскаржено з боку позивача ОСОБА_1 , водночас, рішенням Нетішинського міського суду від 12 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю,

крім того, з означеного судового рішення стало відомо судову практику щодо ефективних способів захисту при неодноразовому відчуженні майна, відповідно до якої захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.387 та ст.388 ЦК України, і, для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника (п.104 постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20),

згідно із ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки,

відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого КМ України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину (розділ доповнено п.12, згідно із Законом №540-IX від 30 березня 2020 року,

карантин, який був введений Постановою КМ України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11 березня 2020 року (із наступними змінами і доповненнями) тривав до 30 червня 2023 року, відповідно до постанови КМ України №651 від 27 червня 2023 року, тобто, загальна тривалість карантину становила 1207 календарних днів (11 березня 2020 року 30 червня 2023 року),

16 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 дізналась про нібито нового власника спірної нежитлової будівлі, а саме, ТОВ «Суворовський АПК», відтак, строк позовної давності за вимогами позивача ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК» не закінчився 16 жовтня 2023 року, а продовжився на строк дії карантину, а саме на 1207 календарних днів, що і слугувало підставою доля звернення до суду тому із позовом в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим, у задоволенні заяви відповідача ТОВ «Суворовський АПК» про застосування строку позовної давності слід відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилась, надавши відповідну заяву (вх. №1994/24 від 03 квітня 2024 року (том 2 а.с.224) щодо можливості проведення судового розгляду у цивільній справі за її відсутності, з обов`язковою участю представника останньої адвоката Загребельного В.В.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Загребельний В.В., будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, надавши відповідну заяву (вх. №7130/24 від 12 грудня 2024 року) щодо можливості проведення судового розгляду у цивільній справі за відсутності сторони позивача, підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягаючи на задоволенні останніх.

Представник відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвокат Фоменко С.А., будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, надавши відповідну заяву (вх. №7141/24 від 12 грудня 2024 року) щодо можливості проведення судового розгляду у цивільній справі за відсутності сторони відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, з підстав, визначених у відзиві на позов, додатково зазначивши щодо необхідності покладання судових витрат у справі, пов`язаних зі сплатою судового збору, на позивача ОСОБА_1 , а також, вказавши, що за результатом розгляду справи, у встановлені законом строк та порядку, відповідачем буде подано клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, водночас, у наданих до суду поясненнях на позовну заяву (вх. №781/24 від 13 лютого 2024 року (том 2 а.с.1-8), зазначив щодо можливості проведення судового розгляду у цивільній справі за його відсутності, з урахуванням скерованих до справи пояснень на позов, додатково зазначивши щодо необхідності відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВК НМР від 28 листопада 2007 року (том 1 а.с.9) позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2007 року, є власником (форма власності приватна, частка 1/1) нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ,

відповідно до копій кредитних договорів, укладених між АТ «Ерсте Банк» (кредитор) та позивачем ОСОБА_1 (позичальник) за №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та за №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року (том 1 а.с.10-20,21-30) кредитор АТ «Ерсте Банк» надав позивачеві позичальнику ОСОБА_1 кредитні грошові кошти, у сумі 600000 гривень та 300000 гривень, відповідно, на умовах Договору,

відповідно до копій іпотечних договорів, укладених між ПАТ «Ерсте Банк» (іпотекодержатель) та позивачем ОСОБА_1 (іпотекодавець) за №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та за №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року (том 1 а.с.31-38,39-47) сторонами, а саме, з метою забезпечення вимог іпотекодержателя ПАТ «Ерсте Банк» та виконання кредитних договорів №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, відповідно, укладено означені іпотечні договори, з предметом іпотеки нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВК НМР від 28 листопада 2007 року, з зазначенням права іпотекодержателя, у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитними договорами, отримати задоволення за рахунок майна предмета іпотеки, заставленого на умовах договору,

відповідно до копії постанови ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 липня 2015 року (том 1 а.с.87) в межах виконавчого провадження ВП №48135308, під час примусового виконання, на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року, накладено арешт на нерухоме майно боржника, в тому числі, і на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м., по АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності боржнику позивачеві ОСОБА_1 ,

відповідно до копії постанови ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 жовтня 2015 року (том 1 а.с.89) в межах виконавчого провадження ВП №48841354, під час примусового виконання, на підставі наказу Господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2015 року, накладено арешт на все майно боржника, що належить на праві власності боржнику позивачеві ОСОБА_1 ,

відповідно до копії постанови ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2015 року (том 1 а.с.88) в межах виконавчого провадження ВП №49629067, під час примусового виконання, на підставі ухвали Нетішинського міського суду від 10 грудня 2015 року, накладено арешт, в тому числі, і на нерухоме майно боржника, що належить на праві власності боржнику позивачеві ОСОБА_1 ,

відповідно до копії постанови Нетішинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про арешт майна боржника від 13 червня 2018 року (том 1 а.с.90) в межах виконавчого провадження ВП №56595524, під час примусового виконання, на підставі виконавчого листа, виданого 30 травня 2018 року за рішенням Нетішинського міського суду, накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника, що належить на праві власності боржнику позивачеві ОСОБА_1 ,

відповідно до копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року (том 1 а.с.48-51) 21 грудня 2017 року між ПАТ «Фідобанк», що є повним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив, а ОСОБА_2 набув у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення, права вимоги до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку №1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, що містить Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (том 1 а.с.52-53), в тому числі, і до позивача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитним договором №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року,

відповідно до вимоги про виконання порушеного зобов`язання від 25 грудня 2017 року з копією квитанції ПАТ «Укрпошта» від 27 грудня 2017 року та описом вкладення на підтвердження направлення вимоги адресату (том 2 а.с.19,20) позивачу ОСОБА_1 спрямовано вимогу, за змістом якої вбачається, що 21 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитним договором №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, відповідно до якого новим кредитором є ОСОБА_2 , а також, запропоновано позивачу ОСОБА_1 усунути порушення виконання грошового зобов`язання та сплатити заборгованість по вказаним договорам, сума якої становить 2172821 гривня 54 копійки, в термін 30 календарних днів, з попередженням щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі не виконання вимоги впродовж 30 календарних днів, з моменту отримання, на підставі договору, шляхом позасудового врегулювання,

відповідно до копії звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки (том 1 а.с.130,131) оціночна (ринкова) вартість нерухомості нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 21 червня 2018 року (дата оцінки та дата завершення складання звіту), становить 2006397 гривень,

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №138308382 від 19 вересня 2018 року та №137744642 від 14 вересня 2018 року (том 1 а.с.58-6,95-104) 05 липня 2018 року державний реєстратор КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41911847, зареєструвавши за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року), у зв`язку з не виконанням іпотекодавцем ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості перед ОСОБА_2 , як кредитором (іпотекодержателем), за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року),

відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» від 11 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №24712472 (том 1 а.с.108) 11 липня 2018 року ОСОБА_2 передав, а ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» прийняло до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105),

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №137538684 від 12 вересня 2018 року (том 1 а.с.54-57) 19 липня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42143852, зареєструвавши за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідно до інформації зі сайту ТОВ «Фін-Юр-Сервіс» () від 12 вересня 2022 року (том 1 а.с.121-126) ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» засновано 23 березня 2018 року, , директор Бурлаченко М.М., статутний капітал 2200000 гривень, основний вид діяльності: 69.10 діяльність у сфері права, з іншими видами діяльності, стан припинено,

зі змісту дослідженого акту про проведені електронні торги від 14 вересня 2020 року (том 1 а.с.173, том 2 а.с.56) вбачається, що, відповідно до протоколу про проведені ДП «СЕТАМ» електронні торги №500357, переможцем торгів визнано ТОВ «Суворовський АПК», яке придбало арештоване майно, а саме нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 105), за ціною 2181700 гривень,

згідно копії свідоцтва №668 від 02 листопада 2020 року (том 1 а.с.174, том 2 а.с.57) 02 листопада 2020 року приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М., у відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», ст.47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта про проведені електронні торги ВН №62575150, посвідчив, що ТОВ «Суворовський АПК» належить на праві власності майно, що складається з нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 105), вартістю 2181700 гривень, яке придбане ТОВ «Суворовський АПК» за ціною 2181700 гривень, що раніше належало ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» (на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу), та яке підлягає державної реєстрації,

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №353720377 від 09 листопада 2023 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №230663243 від 02 листопада 2020 року (том 1 а.с.83,175, том 2 а.с.58) 02 листопада 2020 року приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 668, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54902974, зареєструвавши за ТОВ «Суворовський АПК» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

із копії пояснень приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М. від 07 червня 2022 року та від 22 липня 2022 року (том 2 а.с.83-84,85-88) вбачається, що на нотаріусів покладено обов`язок посвідчувати права, а також, факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені Законом України «Про нотаріат», з метою надання їм юридичної вірогідності, видача свідоцтва про придбання арештованого або заставленого майна з електронних торгів проводиться за місцем знаходження нерухомого майна, тож, підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, видачі свідоцтва, були відсутні, і тому, 02 листопада 2020 року з реєстраційним номером 668 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна нежитлової будівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , для ТОВ «Суворовський АПК», право власності на яке зареєстроване 02 листопада 2020 року у ДРРП, крім того, в день видачі свідоцтва, згідно інформації з ДРРП, зазначене майно під арештом не знаходилось, крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року електронні торги по реалізації зазначеного майна визнано дійсними, з одночасною відмовою у задоволенні позову в частині визнання протиправними дії приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 54902974 від 02 листопада 2020 року, щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_2 , за ТОВ «Суворовський АПК»,

відповідно до копії ухвали Нетішинського міського суду від 14 березня 2018 року (том 2 а.с.24-25) замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 , треті особи: ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , Нетішинська міська рада Хмельницької області, Крупецька сільська рада Славутського району Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання набутого майна спільною сумісною власністю і поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про визнання права власності на частку у домоволодінні,

відповідно до копії ухвали Нетішинського міського суду від 07 червня 2018 року (том 2 а.с.26-30,78-82) заходи забезпечення позову, накладені Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 08 липня 2015 року, в частині накладення арешту на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 та передане в іпотеку ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ОСОБА_2 , знято, арешт скасовано, з зазначенням, що оскарження ухвали не зупиняє її виконання (у цивільній справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , Нетішинська міська рада Хмельницької області, Крупецька сільська рада Славутського району Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання набутого майна спільною сумісною власністю і поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про визнання права власності на частку у домоволодінні),

відповідно до постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 01 серпня 2018 року (том 1 а.с.84-86) ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 червня 2018 року (у цивільній справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , Нетішинська міська рада Хмельницької області, Крупецька сільська рада Славутського району Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання набутого майна спільною сумісною власністю і поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про визнання права власності на частку у домоволодінні) скасовано,

відповідно до копії ухвали Нетішинського міського суду від 12 жовтня 2018 року (том 1 а.с.93-94) позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О., державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенка А.В., треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ПАТ «Фідобанк», про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнято до розгляду, з відкриттям провадження у справі за правилами загального позовного провадження,

відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року (том 1 а.с.68-76, том 2 а.с.89-97) у позові ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О., державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенка А.В., треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ПАТ «Фідобанк», про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмовлено,

відповідно до Постанови ВС від 26 травня 2022 року (том 2 а.с.98-103) постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залишено без змін,

відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року (том 1 а.с.160-162, том 2 а.с.136-140) у задоволенні позовної заяви ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» до ТОВ «Суворовський АПК», ДП «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. про визнання недійсними електронних торгів, відмовлено, в тому числі, у частині визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. від 02 листопада 2020 року (індексний номер 54902974) про реєстрацію права власності за ТОВ «Суворовський АПК» на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки, означена вимога є похідною, крім того, господарський суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» не довело порушення порядку проведення електронних торгів з продажу нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року (том 1 а.с.163),

відповідно до копії постанови Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року (том 1 а.с.109-112) ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури та призупиненням процедури розпорядження майном,

відповідно до копії Ухвали Господарського суду Одеської області від 09 серпня 2022 року (том 1 а.с.113-116) ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» ліквідовано та припинено з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 05 жовтня 2021 року (том 1 а.с.164-167, том 2 а.с.142-148,191-194) у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ПП «ВКФ «Тустань», ТОВ «Будтранскомпанія», ФОП ОСОБА_10 , про відшкодування збитків, витребування майна з чужого незаконного володіння (нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 ), відмовлено,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року (том 2 а.с.9-18,59-77) у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Фідобанк», про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору відступлення права вимоги недійсними відмовлено,

відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року (том 1 а.с.63-67,168-172, том 2 а.с.104-113,114-125) у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ «Суворовський АПК», про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, акту приймання передачі нерухомого майна відмовлено,

відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року (том 2 а.с.124-135) у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Нетішинського міського (Шепетівського районного) нотаріального округу Івтушок В.М. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено,

із дослідженого витягу з сайту «Судова влада» (том.1 а.с.117-120/об,127-129) вбачається рух цивільних справ за позовами ОСОБА_1 ,

відповідно до рішення 34 сесії НМР VІІІ скликання №34/1738 від 07 квітня 2023 року, договору оренди землі №40 від 20 квітня 2023 року з кадастровим планом земельної ділянки та розрахунком розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 01 січня 2023 року, та витягу з Державного реєстру речових прав №329996799 від 24 квітня 2023 року (том.1 а.с.176,177-180,181,182,182/об-183) між ТОВ «Суворовський АПК» та Нетішинськю міською радою Хмельницької області укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:1020, за адресою: АДРЕСА_2 ,

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України).

Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Водночас, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також, інших випадків, передбачених ЦПК України (ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Крім того, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПК України).

Суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А також, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, і за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, при цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.ст.316-319 ЦК України).

Підстави набуття права власності визначені у главі 24 ЦК України.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, і право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За приписами ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, і право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, що повністю резюмується зі ст.321 ч.1 ЦК України, за змістом якої право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тож, цивільним законодавством України передбачено захист права власності і держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Засади захисту права власності полягають у тому, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, і власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст.386 ЦК України).

Крім того, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння, як від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним, так і від добросовісного набувача.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо, відповідно до ст.388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього (ст.330 ЦК України).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача визначено у ст.388 ЦК України.

Відповідно до ст.388 ч.1 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Крім того, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, про що визначено у ст.388 ч.2 ЦК України.

Захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом віндикаційного позову.

Отже, можна зробити висновок, що використання віндикаційного позову необхідне для витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки, віндикація у цивільному праві це спосіб захисту права власності, за допомогою якого власник може вимагати своє майно з чужого незаконного володіння, при цьому, власник має право вимагати не тільки повернення майна, але і відшкодування доходів, які незаконний власник отримав або міг отримати за увесь час володіння, тобто, віндикація це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За правовим висновком, викладеним у Постанові ВС від 21 серпня 2019 року (справа №911/3681/17), власник, з дотриманням вимог ст.388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача, на підставі ст.388 ч.1 ЦК України, залежить лише від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння, і означена норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Тож, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза волею, оскільки, саме наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Крім того, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01 липня 2004 року, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і тому державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише являється засобом підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», про витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволенню не підлягає, оскільки, у судовому засіданні не встановлено наявність правових підстав для задоволення віндикаційного позову.

Системний аналіз правових норм, визначених цивільним законодавством, надає підстави дійти висновку, що однією з обов`язкових умов під час вирішення спору про витребування майна з чужого незаконного володіння є встановлення наявності чи відсутності в діях власника волі на передачу майна іншій особі, оскільки, право на витребування майна від добросовісного набувача можливо лише у разі, якщо майно: … п.3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ст.388 ч.1 п.3) ЦК України).

Як убачається з матеріалів цивільного провадження, встановлено в судовому засіданні, а також, не заперечується учасниками справи:

позивач ОСОБА_1 , уклавши з ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», кредитні договори №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, відповідно, та, з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, іпотечні договори №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, предметом іпотеки за якими стала нежитлова будівля, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 , дала свою згоду на вибуття спірного майна зі свого володіння у випадку неналежного виконання умов кредитних договорів, оскільки, договорами іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку,

21 грудня 2017 року, відповідно до копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року (том 1 а.с.48-51), між ПАТ «Фідобанк», що є повним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив, а ОСОБА_2 набув у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення, права вимоги до позичальників, поручителів, іпотекодавців, зазначених у додатку №1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21 грудня 2017 року, що містить Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (том 1 а.с.52-53), в тому числі, і до позивача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитним договором №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року,

відповідно до вимоги про виконання порушеного зобов`язання від 25 грудня 2017 року з копією квитанції ПАТ «Укрпошта» від 27 грудня 2017 року та описом вкладення на підтвердження направлення вимоги адресату (том 2 а.с.19,20) позивача ОСОБА_1 поінформовано, що 21 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року, кредитним договором №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року, договором іпотеки №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, відповідно до якого новим кредитором став ОСОБА_2 , а також, запропоновано позивачу ОСОБА_1 усунути порушення виконання грошового зобов`язання та сплатити заборгованість по вказаним договорам, сума якої становить 2172821 гривня 54 копійки, в термін 30 календарних днів, з попередженням щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі не виконання вимоги впродовж 30 календарних днів, з моменту отримання, на підставі договору, шляхом позасудового врегулювання,

крім того, слід зазначити, що, відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року (том 2 а.с.9-18,59-77), у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Фідобанк», про визнання кредитних договорів, іпотечних договорів, договору відступлення права вимоги недійсними, відмовлено,

у зв`язку з невиконанням з боку позивача ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитними договорами №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, що остання визнає в позовній заяві, ОСОБА_2 , як кредитор (іпотекодержатель), звернув стягнення на предмет іпотеки будівлю АДРЕСА_2 , про що 05 липня 2018 року державним реєстратором КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенко А.В. (том 1 а.с.58-6,95-104) внесено відповідний запис до ДРРП, що свідчить про набуття ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно, в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», оскільки, умовами іпотечних договорів №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку,

11 липня 2018 року, відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» від 11 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №24712472 (том 1 а.с.108) ОСОБА_2 передав, а ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» прийняло до статутного капіталу ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105),

19 липня 2018 року державний реєстратор Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42143852, зареєструвавши за ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: 30100, місто Нетішин Хмельницької області, вулиця Ринкова, 5а,

водночас, слід зазначити, що, відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року (том 1 а.с.68-76, том 2 а.с.89-97) у позові ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської філії КП «Центр реєстрації» Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області Бондарук Ю.О., державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області Мурзенка А.В., треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс», ПАТ «Фідобанк», про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмовлено.

також, відповідно до Постанови ВС від 26 травня 2022 року (том 2 а.с.98-103) постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залишено без змін,

крім того, відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року (том 1 а.с.63-67,168-172, том 2 а.с.104-113,114-125) у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ «Суворовський АПК», про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, акту приймання передачі нерухомого майна відмовлено,

за рішеннями Господарського суду Одеської області, зокрема, відповідно до копії постанови Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року (том 1 а.с.109-112) ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури та призупиненням процедури розпорядження майном, та відповідно до копії Ухвали Господарського суду Одеської області від 09 серпня 2022 року (том 1 а.с.113-116) ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» ліквідовано та припинено з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

із дослідженого акту про проведені електронні торги від 14 вересня 2020 року (том 1 а.с.173, том 2 а.с.56) вбачається, що, відповідно до протоколу про проведені ДП «СЕТАМ» електронні торги №500357, переможцем торгів визнано ТОВ «Суворовський АПК», яке придбало арештоване майно, а саме, нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 105), за ціною 2181700 гривень,

згідно копії свідоцтва №668 від 02 листопада 2020 року (том 1 а.с.174, том 2 а.с.57) 02 листопада 2020 року приватний нотаріус Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М., у відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», ст.47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта про проведені електронні торги ВН №62575150, посвідчив, що ТОВ «Суворовський АПК» належить на праві власності майно, що складається з нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 105), вартістю 2181700 гривень, яке придбане ТОВ «Суворовський АПК» за ціною 2181700 гривень, що раніше належало ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» (на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу), та яке підлягає державної реєстрації,

тож, 02 листопада 2020 року приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Івтушок В.М., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 668, зареєстрував за ТОВ «Суворовський АПК» право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 105, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.83,175, том 2 а.с.58),

слід також наголосити, шо відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 11 травня 2021 року (том 1 а.с.160-162, том 2 а.с.136-140) у задоволенні позовної заяви ТОВ «Консалтингова група «Фін-Юр-Сервіс» до ТОВ «Суворовський АПК», ДП «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. про визнання недійсними електронних торгів, відмовлено, в тому числі, у частині визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушок В.М. від 02 листопада 2020 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Суворовський АПК» на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 ,

також, відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року (том 2 а.с.124-135) у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Нетішинського міського (Шепетівського районного) нотаріального округу Івтушок В.М. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

Тож, спірне майно, а саме, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВК НМР 28 листопада 2007 року (реєстраційний №6297557), була позивач ОСОБА_1 , вибуло із володіння останньої на законних підставах та з волі власника позивача ОСОБА_1 , отримавши статус предмета іпотеки (іпотечного майна), після укладання іпотечних договорів №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, з метою забезпечення виконання кредитних договорів №014/ZB02J7/3/001 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002 від 20 серпня 2012 року, що, з боку позивача ОСОБА_1 не заперечується, крім того, позивач ОСОБА_1 не оспорює і факту заборгованості за кредитними договорами, зазначаючи у позові щодо наявності не виконаних кредитних зобов`язань.

І саме іпотечні договори №014/ZB02J7/3/001/2 від 14 лютого 2012 року та №014/ZB02J7/3/002/1 від 20 серпня 2012 року, укладені в забезпечення кредитних зобов`язань, які передбачають право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у випадку неналежного виконання умов кредитних договорів, свідчать про наявність у діях позивача ОСОБА_1 згоди на передачу майна іпотекодержателю, оскільки, є очевидним, що підписання означених договорів позивачем ОСОБА_1 і є проявом волі особи, що унеможливлює застосування ст.388 ч.1 п.3) ЦК України та витребування майна від добросовісного набувача відповідача ТОВ «Суворовський АПК», оскільки, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення володіючого невласника про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна зі свого володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі, при цьому, недійсність правочину на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про вибуття майнам із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі, і що, відповідно, свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», про витребування майна з чужого незаконного володіння, за необґрунтованістю.

До того ж, спірна нежитлова будівля по АДРЕСА_2 була реалізована під час публічного аукціону, в порядку, встановленому для виконання судових рішень в рамках здійснення виконавчого провадження, що також унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача, оскільки, за приписами ст.388 ч.2 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Тож, докази, надані позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог, щодо наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в певний період часу обтяжень стосовно спірного майна нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається із копій постанов ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 липня 2015 року (том 1 а.с.87) в межах виконавчого провадження ВП №48135308, ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 жовтня 2015 року (том 1 а.с.89) в межах виконавчого провадження ВП №48841354, ВДВС Нетішинського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2015 року (том 1 а.с.88) в межах виконавчого провадження ВП №49629067, та Нетішинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про арешт майна боржника від 13 червня 2018 року (том 1 а.с.90) в межах виконавчого провадження ВП №56595524, які досліджені в судовому засіданні з наданням відповідної оцінки, на переконання суду, не впливають на здійснені судом висновки у цивільній справі в цілому, оскільки, жодним чином не спростовують наявність у позивача ОСОБА_1 волі на відчуження спірного майна на підставі договорів іпотеки.

Окрім того, слід зазначити, що реєстраційні дії щодо спірного майна нежитлової будівлі, загальною площею 3452,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, визначені з боку позивача ОСОБА_1 у позовній заяві, а саме, 05 липня 2018 року, 19 липня 2018 року та 02 листопада 2020 року, проводились за відсутності будь-яких заборон в реєстрі речових прав на нерухоме майно, які б заважали здійснити такі реєстраційні дії, про що свідчать відповідні судові рішення, які набрали законної сили, досліджені під час судового розгляду.

Водночас, суд, прийшовши до переконання у необхідності відмови у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Суворовський АПК», про витребування майна з чужого незаконного володіння, за необґрунтованістю, вважає за доцільне, заяву представника відповідача ТОВ «Суворовський АПК» адвоката Фоменка С.О. про застосування строків позовної давності від 29 березня 2024 року (том 2 а.с.180-183) залишити без розгляду, оскільки, виходячи зі змісту ст.261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення прав особи або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду, отже, відмова у задоволенні позову, у зв`язку з відсутністю порушеного права, не потребує висновку щодо спливу позовної давності, крім того, питання про позовну давність не впливає не результат розгляду цивільного провадження і означене питання не є вирішальним у справі за визначених обставин.

Також, суд ухвалюючи остаточне рішення за справою, вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ЦПК України, а також, беручи до уваги відмову у задоволені позову, залишивши судовий збір, який становить суму у розмірі 15140 гривень, сплачений позивачем ОСОБА_1 , згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2937183 від 02 січня 2024 року (том 1 а.с.1), при зверненні до суду з позовом, за останньою, оскільки, у відповідності до положень ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача, що є пропорційним, у зв`язку з відмовою в позові, водночас, не вбачаючи підстав для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 20000 гривень, визначену позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, оскільки, будь-яких даних на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в означеному розмірі, з боку сторони позивача до суду не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне, у відповідності до приписів ст.158 ч.9 ЦПК України, за якими у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, скасувати заходи забезпечення позову, застосовані, на підставі ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, скасувавши накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 133, 141-142, 258, 259,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суворовський АПК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитлову будівлю, загальною площею 3452,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень покласти на позивача ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Представник позивача ОСОБА_1 : адвокат Загребельний Віталій Васильович, адреса для листування 35800, місто Острог Рівненського району Рівненської області, вулиця Татарська, 2А, офіс 1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суворовський АПК», , адреса для листування: 65033, місто Одеса Одеської області, вулиця В. Стуса, 2-Б.

Представник відповідача ТОВ «Суворовський АПК»: адвокат Фоменко Сергій Олександрович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: 08289, селище міського типу Гостомель Київської області, вулиця Вереснева, 22а, приміщення 86.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складений 18 грудня 2024 року.

Суддя: