Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1878/23 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О.С.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 296/1878/23 за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Таскомбанк" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року та на додаткове рішення цього ж суду від 10 січня 2024 року, ухвалених під головуванням судді Рожкової О.С.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 24.11.2017 року між AT "Таскомбанк" та ОСОБА_1 було укладено заяву - договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «"Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/4113476-СК (кредитний договір) зі встановленням суми кредитного ліміту 57 300,00 грн., процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом: з 28.11.2017 по 31.01.2019 - 39,60%; з 01.09.2019 по 14.02.2023 43,20%. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією, а цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Підписавши заяву-договір №004/4113476-СК від 24.11.2017 року, позичальник акцептував публічну пропозицію АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Однак, у подальшому відповідач припинив виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, припинив сплачувати заборгованість за кредитом та процентами.

Як наслідок, станом на 14.02.2023 року заборгованість за заявою - договором №004/4113476-СК від 24.11. 2017 року становить 122 338,81 грн.: заборгованість за тілом кредиту (в т. ч. прострочена) - 78 927,90 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 43 410,91 грн.,

Зауважив, що ним здійснювались заходи досудового врегулювання спору, направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості. Проте такі дії не потягли за собою виконання договору відповідачем, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість за Заявою-договором №004/4113476-СК від 24 листопада 2017 року в розмірі 122 338,81 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором №004/4113476-СК від 24 листопада 2017 року в розмірі 78 927 грн 90 коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 731 грн 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.11.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Бородін Д.В., подав до суду заяву, в якій просив ухвалити у справі №296/1878/23 додаткове рішення, яким стягнути з АТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бородіна Д.В., задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Таскомбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Таскомбанк» задовольнити повністю та відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з умовами вищезазначеної заяви-договору, підписавши даний договір, позичальник підтвердив, що ознайомлений із змістом заяви-договору, договору з всіма додатками до нього, та повністю з ними згодний, зобов`язався регулярно ознайомлюватися зі змінами до зазначених документів та договору. Умови заяви-договору є зрозумілими, обов`язковими для виконання та заперечення щодо нього відсутні. Підтвердив достовірність даних, вказаних у заяві-договорі. Підписанням цієї заяви-договору позичальник акцептує публічну пропозицію AT «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (яка розміщена на сайті - www.tascombank.com.ua) та беззастережно приєднується до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї Заяви-договору), підтвердив, що дана заява-договір, а також Тарифи банку є невід`ємними частинами договору; підтвердив, що ознайомлений з Тарифами Банку та лімітами на операції в Інтернет-банкінгу «ТАС24», та погоджується з ними.

Підписавши зазначену заяву-договір № 004/4113476-СК від 24.11.2017 року, позичальник підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифів Банку; просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку; надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (погоджується відповідним рішенням банку) згідно з внутрішніми нормативними документами банку.

Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості.

В заяві - договорі №004/4113476-СК від 24 листопада 2017 року в розділі 9 (інші умови) чітко зазначено, що фіксована процентна ставка за встановленим кредитним лімітом складає 39,6 %. Також зазначено реальну процентну ставку, яка складає 40,43%.

Що стосується оскарження додаткового рішення зазначає, що під час визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставин справи. З огляду на це, а також на те, що адвокат, окрім написання відзиву на позовну заяву, жодних дій не вчинив, а інформація, зазначена у відзиві щодо правничої допомоги, є надумана та неспівмірна із вимогами позовної заяви, вважає, що покладення судових витрат на AT «Таскомбанк» по даній цивільній справі є неправильним і несправедливим.

Зокрема, до заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.

Вважає, що розмір задоволених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. не відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2017 року між AT «Таскомбанк» та ОСОБА_1 підписано заяву - договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/4113476-СК (кредитний договір).

У зазначеній заяві відсутня інформація про строк кредитування та відчоткову ставку.

Звертаючись з даним позовом до суду АТ "Таскомбанк" просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №004/4113476-СК від 24.11.2017, а саме: заборгованість за тілом кредиту (в т. ч. прострочена) - 78 927,90 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 43 410,91 грн.

Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором від 24.11.2017 року містить інформацію про те, що відповідач здійснював часткове погашення тіла кредиту та сплачував проценти за користування кредитом, що дозволяє зробити висновок, що кредитні кошти відповідачем були отримані.

Так, за тілом кредиту відповідачем сплачено: 04.12.2017 250 грн., 07.12.2017 2 710 грн., 28.03.2018 40 грн., 23.04.2018 2 471,11 грн., 21.05.2018 2 336,24 грн., 11.06.2018 5 140,44 грн., 12.07.2018 500 грн., 20.11.2018 90,51 грн., 22.04.2019 6 500 грн., 22.05.2019 17 600 грн., 12.06.2019 5 500 грн., 24.06.2019 29 323,76 грн., 23.07.2019 40 грн., 16.12.2019 42 100 грн., 10.01.2020 2 340 грн., 10.02.2020 11 970 грн., 14.02.2020 27 658,11 грн., 01.08.2020 39 900 грн., 01.09.2020 6 040 грн., 01.10.2020 3 800 грн., 07.12.2020 40 грн., 21.01.2021 2 400 грн., 10.02.2021 2 299,68 грн., 05.03.2021 2458,88 грн.

На погашення заборгованості за сплати відсотків сплачено: 23.04.2018 1 028,89 грн., 27.04.2018 1023,92 грн., 21.05.2018 23,76 грн., 31.05.2018 948,12 грн., 11.06.2018 59,56 грн., 27.06.2018 133,09 грн., 31.05.2019 1 566,12 грн., 24.06.2019 369,24 грн., 31.01.2020 1 690,87 грн., 14.02.2020 561,89 грн., 01.02.2021 313,49 грн., 1 800,32 грн., 26.02.2021 752,98 грн., 05.03.2021 741,12 грн., 31.03.2021 1 028,83 грн., 30.04.2021 2 430,16 грн., 11.02.2022 2 500 грн., 08.08.2022 3000,26 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУкраїни).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як вбачається з матеріалів справи, у підписаній відповідачем заяві-договорі про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/4113476-СК від 24 листопада 2017 року відсутні дані про бажання та згоду ОСОБА_1 отримати кредитні кошти на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, а також на умовах, які зазначені у Публічній пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що відповідач погодився з умовами договору про сплату процентів за користування отриманням кредиту та що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №004/4113476-СК.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду, з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів», Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи захисту інтересів споживачів» прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН та рішення Конституційного Суду України у справі № 1-12/2013 від 11 липня 2013 року та основні засади цивільного законодавства, звернула увагу на необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах та зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 43410 грн. 91 коп.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи №296/1878/23 ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Бородіним Д.В. на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АМ № 1019888 від 24.02.2020 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №645 від 12.04.2012 року, виданого Житомирською обласною КДКА, договору про надання правничої допомоги від 29.03.2021 року та протоколу погодження гонорару від 20.07.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що у поданому відзиві відповідачем було зазначено про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 2.1. договору про надання правничої допомоги від 29.03.2021 року, оплата за цим договором визначається і здійснюється відповідно до протоколу погодження гонорару.

Згідно з протоколом погодження гонорару від 20.07.2022 року, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Бородіним Д.В., вартість професійної правничої допомоги адвоката за представництво інтересів клієнта при розгляді справи за позовом АТ «Таскомбанк» до клієнта про стягнення заборгованості, є фіксованою, та складає 20000 грн, які підлягають сплаті клієнтом протягом 10 календарних днів після набуттям судовим рішенням по справі законної сили.

При ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції, врахувавши складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та з огляду на принцип реальності таких витрат й співмірності, обгрунтовано стягнув на користь відповідача 3000 грн.

Судом першої інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення - без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Таскомбанк" залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та додаткове рішення цього ж суду від 10 січня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді