Справа № 279/3426/21
Провадження № 2-р/279/5/24
У Х В А Л А

15.03.2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростень заяву державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Гребенюк М. про роз`яснення судового рішення по цивільній справі №279/3426/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебувала цивільна справа №279/3426/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Рішенням суду від 28.09.2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 04.07.2019 року в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США .

Державний виконавець Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Гребенюк М. звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду, а саме: просить вказати яка сума в гривнях є еквівалентною до суми стягнення в іноземній валюті в доларах США.

Сторони до суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви в їх відсутність, без фіксації технічними засобами.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст.271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі`роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2021 року у цивільній справі №279/3426/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 04.07.2019 року в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист від 19.11.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалюючи рішення у справі про стягнення боргу за договором позики, суд визначив суму боргу в іноземній валюті (валюті кредиту). Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті.

За змістом ст.ст.1046, 1049, 192 ЦК України - не заборонено в Україні укладати договори позики в іноземній валюті, і відповідно до природи даного договору (за яким отримане в позику повертається у тому ж виді). У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинно здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ч.3 цієї статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати змісту договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених ст.49 вказаного Закону.

При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

У постанові від 04 липня 2018 року (справа № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Аналогічна позиція викладена у рішенні Великої Палати Верховного Суду 23 жовтня 2019 року у справі 723/304/16-ц.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривнях стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривнях (Постанова Верховного Суду від 18 вересня 2020 року, у справі № 916/4693/15).

Враховуючи викладене, рішення Коростенського мськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2021 року у справі №279/3426/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відповідає вимогам процесуального закон, є зрозумілим, його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, судове рішення є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, а відтак заява задоволенню не підялгає.

Крім того, суд зауважує, що чинне законодавство України не передбачає роз`яснення саме механізму виконання рішення суду, тому суд не вбачає підстав для такого роз`яснення.

Керуючисьст.271 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Гребенюк М. про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського Апеляційного суду в 15-денний строк, який обчислюється з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом