Справа № 182/3174/22
Провадження № 2/0182/891/2024
15.05.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Паламарчук П.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
05.08.2022 року акціонерне товариство "Універсал Банк", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», звернулося до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
21.10.2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено Договір №75-РБ «Про відступлення прав вимоги». Відповідно до вказаного договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1, додатку №2 та додатку №3 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1, додатку №2 та додатку №3 до цього договору.
26.02.2010 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору від 08.10.2007 року №87/07В, за яким вносилися зміни щодо строку кредитування до 07.10.2014 року, а також зміни щодо порядку нарахування, сплати та способу погашення кредиту та процентів, страхування предмету іпотеки, відповідальності сторін.
Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, натомість ОСОБА_3 , в порушення умов Кредитного договору, договору про внесення змін № 1 та чинного законодавства України не виконував взяті на себе зобов`язання.
Згідно відповіді Нікопольського міськрайнного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вих.№1638/20.34-31 від 09.07.2021 року, зазначено, що згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис про смерть №458 від 10.03.2010 року відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_3 , як позичальник за кредитним договором, зобов`язався належним чином виконувати умови кредитного договору, зокрема своєчасно погашати кредит згідно графіку погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами у порядку на умовах та в строки визначених договором.
З цих підстав позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №87/07В від 08.10.2007 року у сумі 4675,82 доларів США, що складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 4675,82 доларів США, звернути стягнення на частину предмета іпотеки: частину квартири АДРЕСА_2 , шляхом її продажу на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною, що буде визначена суб`єктом оціночної діяльності.
У ході розгляду справи АТ "Універсал Банк" змінило позовні вимоги, остаточно пред`явивши їх до відповідача та просило суд у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №87/07В від 08.10.2007 року, що станом на 21.10.2020 року нараховується у розмірі 4675,82 доларів США, звернути стягнення частини предмета іпотеки: частину квартири АДРЕСА_2 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною, що буде визначене суб`єктом оціночної діяльності. Також, визнати ОСОБА_2 спадкоємцем після ОСОБА_3 , зокрема таким, що успадкував частину квартири АДРЕСА_2 та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №87/07В від 08.10.2007 року звернути стягнення на частину предмета іпотеки, що успадкована ОСОБА_2 , а саме: частину квартири АДРЕСА_2 .
Ухвалою про відкриття провадження від 08.11.2022 року вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.101,102). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Ухвалою суду від 06.03.2024 року закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.72-73). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик до суду, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Судова повістка вручена відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд на підставіст.280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
26.02.2010 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору від 08.10.2007 року №87/07В, за яким вносилися зміни щодо строку кредитування до 07.10.2014 року, а також зміни щодо порядку нарахування, сплати та способу погашення кредиту та процентів, страхування предмету іпотеки, відповідальності сторін.
21.10.2020 р. між. АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» укладено договір № 75-РБ про відступлення прав вимоги.
Відповідно до розділу п. 1 зазначеного договору АТ «Універсал Банк» набув права вимоги до боржників зазначених в додатку № 1 до договору. Відповідно до вказаного додатку АТ «Універсал Банк» набув права вимоги за кредитним договором № 87/07В від 08.10.2007 р., укладеним з ОСОБА_3 , а також право вимоги до майнового поручителя ОСОБА_2 за договором іпотеки №87/07В-і від 08.10.2007 року.
Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, натомість ОСОБА_3 , в порушення умов Кредитного договору, договору про внесення змін №1 та чинного законодавства України не виконував взяті на себе зобов`язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За змістом ч.1 ст.39 Закону України « Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві.
З наведеного випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов`язання.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем до суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 протягом дії кредитного договору порушував його умови, всього заборгованість по договору станом 21.10.2020 року становить 4675,82 доларів США,
Статтею 509 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
З точки зору ч.ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України та ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» позивач, як іпотекодержатель, має право захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.5.1 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання або шляхом продажу Предмету іпотеки Іпотекодержателем від свого імені). Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється способом за вибором Іпотекодержателя.
В п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).
З наданого позивачем при зверненні до суду Висновку про вартість майна, виконаного оцінювачем ТОВ «Агенсиво незалежної оцінки «Ваш Експерт», ринкова вартість об`єкта оцінки, тобто предмета іпотеки, становить 297600,00 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 05.05.2023 року, актовий запис №458 від 10.03.2010 року (а.с.105).
З копії спадкової справи № 339, заведеної після смерті ОСОБА_3 та наданої на запит суду завідувачем Покровської міської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянським Ю. (а.с.111-137) вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне останньому як спадкодавцеві майно, та спадкоємцем померлого ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 Закону України « Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.
Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Здійснення права на спадкування врегульовано Главою 87 ЦК України.
Згідно з ч.ч.1,3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
У пунктах 1.12.-1.13. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України.
Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_3 і на момент його смерті був зареєстрований та проживав разом з ним в спірній квартирі.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.
З урахуванням цього, до відповідача ОСОБА_2 , як спадкоємця, перейшли обов`язки померлого спадкодавця ОСОБА_3 , як іпотекодавця, за іпотечним договором у розмірі належних йому часток квартири.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) спадкоємцем після ОСОБА_3 , зокрема таким, що успадкував частину квартири АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі у розмірі 6 945 грн. 00 коп. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева