Справа № 202/8608/22
Провадження № 2/202/59/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бєліка А.С.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Бесчасовой Д.О.,

представника третьої особи Буднєвой Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей та зобов`язання повернення їх за попереднім місцем проживання з матір`ю та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, треті особи: Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Органу опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Бєлік Андрій Сергійович звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей та зобов`язання повернення їх за попереднім місцем проживання з матір`ю.

Позовна заява мотивована тим, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач майже не жив з дітьми, не опікувався їх розвитком та побачився рідко у присутності матері. У 2019 року Відповідач на пропозицію офіційно розлучитись вчинив насильства стосовно позивача та став погрожувати забрати дітей. В грудні 2021 року відповідач забрав дітей під приводом побачення, однак в подальшому разом з ними зник. З того часу позивач вживала заходів для повернення дітей, однак відповідач всіляко перешкоджав цьому. З урахуванням наведеного, позивач була змушена звернутись до суду та просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) разом з нею за місцем її проживанням. Повернути (відібрати) дітей ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за їх попереднім місцем проживання з матір`ю.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2022 р. було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

24.01.2023 року представником відповідача адвокатом Голубніченко В.О. було подано відзив на позовну заяву. Згідно відзиву зазначено, що Позивач не працювала та спільні діти завжди були на повному матеріальному забезпеченні Відповідача. З моменту народження дітей їх доглядом займались няні. У 2021 році Позивач разом з дітьми мешкала у м. Москва, а Відповідач щомісяця приїздив до дітей на побачення. В грудні 2021 року відповідачу зателефонувала няня та сказала, що позивач не сплачує їй кошти, веде аморальний образ життя та знущається над дітьми. Відповідач поїхав до дітей та за їх та позивача згодою забрав їх до себе у м. Дніпро. У зв`язку з військовою агресію РФ Відповідач для збереження життя дітей 06.03.2022 року виїхав за межі країни. З того часу діти постійно перебувають з батьком. Позивач за цей час не зверталась до Відповідача щодо дітей, однак подає різноманітні заяви про їх викрадення. З урахуванням наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також 03.02.2023 року представником відповідача адвокатом Голубніченко В.О. було подано до суду зустрічну позовну заяву, згідно якої Відповідач, з підстав зазначених, зокрема, у відзиві на позов, просив визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком.

07.02.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Бєліком А.С. було подано до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що дії відповідача щодо дітей є неправомірними та направлені виключно на помсту позивачу та ухилення від мобілізації.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення м`ясця проживання малолітніх дітей з батьком, прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

20 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Бєлік Андрій Сергійович подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого зазначив, що ОСОБА_2 навмисно зазначає неправдиві обставини, щоб створити негативний образ позивача ОСОБА_1 .. Крім того, відповідач вчиняє дії щодо повної ізоляції дітей від матері, що завдає їм шкоди. Позивач за первісним позовом вживає усі можливі заходи щодо відшукання дітей, однак відповідач перешкоджає цьому.

05 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Бєлік Андрій Сергійович подав до суду заяву про уточнення підстав позову, згідно якої зазначив, що дії відповідача по викраденню та переховуванню дітей направлені на помсту матері та є незаконними. В подальшому відповідач використовував дітей задля перетину кордону у військовий час. Позбавлення матері права на спілкування суперечить найкращим інтересам дітей, а тому неможливо залишити їх з батьком.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Орган опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Органу опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бєлік А.С. в судовому засіданні пояснив, що сторони перестали мешкати в шлюбі з 2019 року. Причиною розірвання відношень стало фізичне насильство з боку чоловіка. В грудні 2021 року Відповідач викрав дітей та з того часу переховує їх від матері. Позивач винаймає житло, працює, має можливість матеріально забезпечити дітей. Повернення маленьких дітей матері буде відповідати їх найкращим інтересам.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бесчасова Д.О. в судовому засіданні зазначила, що первісний позивач ОСОБА_1 не має постійного місця мешкання та доходів. При цьому, після виїзду батька з дітьми вона 10 місяців не цікавилась їх долею, а лише тільки після цього почала звертатись до різних органів за захистом. При цьому, незважаючи на те, що позивач постійно мешкає у російській федерації, її заяви якимось чином відправляються з різних міст України. Діти тривалий час мешкають з батьком в комфортній обстановці, батьком забезпечує їх усім належним, а тому передача дітей матері не буде відповідати їх інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відео-конференції зазначила, що після розірвання відносин з чоловіком, останній періодично приїжджав до дітей та забирав їх на кілька днів. 6-7 грудня 2021 року відповідач вивіз їх спільних дітей та з того часу вона їх шукає. Наприкінці 2022 року вона дізналась, що діти в Україні та вона почала звертатись до різних установ, в тому числі до суду, щоб повернути їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відео-конференції пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , однак після проблем у бізнесі, вони пішла від нього. ОСОБА_1 мешкала з дітьми у м. Москва, а він забезпечував їх матеріально та кожного місяця приїжджав на побачення. При цьому вихованням та доглядом дітей займались виключно няні, що не подобалось дітям та вони просились переїхати до нього. В грудні 2021 року йому зателефонувала няня дітей та повідомила, що мати рідко з`являється вдома, не платить їй заробітну плата, а коли приїжджає - знущається над дітьми. Відповідач відразу поїхав до дітей та після спілкування з ними вони вирішили поїхати разом до України. Дружина поцікавилась про дітей тільки через тиждень, однак не висловлювала заперечень щодо їх переїзду. У зв`язку з війною він з дітьми у березні 2022 року виїхали до Іспанії. У зв`язку з тим, що він зупинив фінансування позивача, вона десь через рік почала активно вживати дії на пошук та повернення дітей, при цьому йому особисто вона не телефонувала. На теперішній час він з дітьми мешкають в Україні, діти перебувають на повному його утриманні, навчаються та в них склались гармонійні стосунки.

Відповідно до заяви голови Лівобережної адміністрації Юрія Федько враховуючи відсутність місця проживання дітей на території Лівобережної адміністрації, третя особа просить справу розглядати без їх участі.

Відповідно до заяви начальника служби у справах дітей Піщанської сільської ради Інну Супрун, третя особа просить справу розглядати без їх участі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 04.09.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 виданим 04.09.2015 року Солнцевським відділом РАГС Управління РАГС Москви.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 19.10.2015 р., видане Кунцевським відділом РАГС Управління РАГС у м. Москва) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 26.08.2017 р., видане органом РАГС м. Москви №23 Багатофункціональним центром надання державних послуг району Крилацьке).

З 2019 року сторони перестали жити в шлюбі, а діти проживали з матір`ю у м. Москва до грудня 2021 року.

Вказані обставини сторонами у судовому засіданні не заперечувались.

Як встановлено судом, на сьогодні між сторонами у справі існує спір з приводу визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дітей не досягли між собою згоди з ким з них будуть проживати малолітні діти, обоє звернулися до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи даний спір суд зважає на таке.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11.07. 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 23.08.2023 року визнано доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 . Висновок мотивований тим, що діти були вивезені батьком на підставі підроблених документів про смерть матері, батько дітей вчиняв насильство над дружиною та скоїв кримінальні правопорушення, про що були відповідні звернення до компетентних органів. При цьому мати має постійне місце мешкання, дохід.

Згідно з Висновком Органу опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 3004/03-38 від 21.11.2023 року визначено за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 . Висновок зроблений на підставі наданих обома сторонами документів, за присутності дітей та батьків.

При наданні оцінки наявним двом протилежним висновкам органів опіки та піклування, суд зазначає, що Висновок Органу опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області прийнято за місцем реєстрації ОСОБА_1 , де вона мешкала до народження дітей, та де діти фактично ніколи не мешкали. Крім того, висновок прийнято без об`єктивного розгляду всіх обставин, без присутності дітей та батьків. Твердження про підроблення батьком документів жодним чином не підтверджені та органом опіки не перевірялись. Отже, суд критично ставиться до такого висновку.

Разом з тим, Орган опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області при складенні висновку № 3004/03-38 від 21.11.2023 року здійснив всі дії щодо дослідження обставин проживання малолітніх дітей, їх психоемоційного стану, ставлення до батьків, умови проживання та навчання, а також з`ясовано позицію обох батьків.

Так, у процесі підготовки матеріалів справи до розгляду комісії з питань захисту прав дитини Оноківської сільської ради представником позивача адвокатом Бєлік А.С., який діє в інтересах гр. ОСОБА_1 , було подано матеріали різного роду, серед яких: Витяг з відкритого реєстру щодо стягнення штрафів з гр. ОСОБА_2 , лист Дніпропетровської обласної прокуратури, лист Посольства України в Королівстві Іспанія, лист офісу Президента України, представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та листи державних установ та органів місцевого самоврядування, відео зйомки з особистого архіву та відео запис з телебачення.

Крім того, органом опіки досліджено всі обставини родини ОСОБА_6 , які були встановлені і в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України, що підтверджується біометричним паспортом громадянина України ID - картка № НОМЕР_4 , орган що видав 1235, виданий 13.04.2018 року.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.03.2023 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 000278904.

Відповідно до інформаційної довідки № 1845 від 24.10.2022 року виданої Орлівщинським старостинським округом № 3 Піщанської сільської ради в тому, що згідно книги 17, сторінки 23 погосподарського обліку гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дідусь - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянином України, що підтверджується біометричним паспортом громадянина України ГО - картка № НОМЕР_5 , орган що видав 2123, виданий 25.09.2023 року.

Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.10.2023 року № 2104-, № 2104-, № 2104- виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Оноківської сільської ради Ужгородського району, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Україна» № 19/06-1 від 19.06.2023 року, ОСОБА_2 дійсно працює на посаді директора виконавчого ТОВ «Юніверсал Україна» з 14 червня 2023 року, посадовий оклад згідно штатного розпису становить 50 000, 00 грн.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» виданого департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ВР-000570358, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на 11.01.2023 року на території України до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 1962 від 13.10.2023 року, виданої психоневрологічним диспансером відокремленого структурного підрозділу «Університетська лікарня» Дніпровського державного медичного університету, у гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ознаки психічних та наркологічних захворювань відсутні.

Відповідно до декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з дітьми має підписані декларації із лікарем-педіатром в медичному центрі «Дбаю» з 10.10.2023 року.

Відповідно до довідки Приватного Центру освіти «Му School» від 28.09.2023 року № 47, ОСОБА_7 дійсно є ученицею 3-го класу в Приватному Центрі освіти «Му School». Додатково дитина відвідує гуртки різноманітного спрямування, які функціонують на базі закладу. Дитину приводить та забирає з освітнього закладу батько - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Приватного закладу освіти «МАЙ СКУЛ» ТОВ «ПЗО «МАЙ СКУЛ» від 28.09.2023 року № 48, ОСОБА_4 дійсно є учнем 1-го класу в «ПЗО «Май Скул». Додатково дитина відвідує гуртки різноманітного спрямування, які функціонують на базі закладу. Дитину приводить та забирає з освітнього закладу батько - ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу психологічного обстеження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ГО «Центр психологічної діагностики та реабілітації «ІНСАЙТ» від 16.10.2023 року, встановлено, що на зустрічі дівчинка почувається невимушено, легко встановлює контакт, комунікабельна і відкрита. Дівчинці характерна естетична орієнтованість, своєрідність уподобань. Фізіологічні потреби у зоні комфорту.

Єві притаманна пасивно-споглядальна позиція, сенситивність, тонко-нюансована чутливість. Її індивідуалістичність поєднана з підвищеною вразливістю, вираженою вибірковістю у контактах, опираючись на попередній досвід. Вона відчуває вплив середовища - «безпечно-небезпечно», чутлива до змін мікроклімату в соціумі.

За 8 років свого життя поруч з дитиною була досить велика кількість дорослих, які займали позицію матері як тої, яка повинна задовольнити потреби дитини та дати відчуття безпеки. Через такі часті зміни значимого дорослого (від мами до змінних нянь), дівчинки сформувалась мінливість у прихильності. До біологічної мами надійна прив`язаність не сформувалася ( ОСОБА_10 називає її «тьоткою», емоційно зневажливо). Спогади про маму викликають негативну оцінку, емоції злості та образи, відсторонення. Про повну відсутність емоційного контакту з мамою свідчить малюнок сім`ї дівчинки, на якому біологічна мати відсутня. Проте «мамою» зараз дівчинка називає дружину батька, ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), 1995 р.н.

Це також проявляється у невербальних текстах. Єва малює «свою маму - маму, яка зі мною зараз». Можливі зміни в сімейній системі на сьогоднішній день викликають напругу та внутрішній неспокій («не хочу до тьотки вернутись, там гарно, але мені там погано»).

Моделювання реальної сімейної ситуації (на даний момент) - відчуття опіки, спокою, достатнього простору для розвитку і самореалізації, відчуття формування власної ідентичності через теплу і дружню атмосферу в сім`ї, відчуття безумовної любові і прийняття («тепер ми нормальна сім`я...і велика»).

Висновок протоколу: дівчинка щира, відкрита, комунікабельна, легко іде на контакт. Психоемоційний стан дитини переважно стабільний, в межах вікової норми, базові психологічні потреби дитини задоволені (носять компенсаторний характер), зовнішній і внутрішній мікроклімат найближчого оточення дитини на даний момент сприятливий для виховання і розвитку дівчинки та формування її ідентичності.

Відповідно до протоколу психологічного обстеження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ГО «Центр психологічної діагностики та реабілітації «ІНСАЙТ» від 16.10.2023 року, встановлено, що хлопчик адаптований, легко іде на контакт, проявляє комунікативні навички. У поведінці спостерігається спокійність, цікавість до зовнішніх обставин. Індивідуалістичні риси поєднуються з ранимістю, проявами емпатії, вибірковість в контактах оцінюється з точки зору довіри та безпеки. Є виражена потреба в само стверджуючій поведінці. Тому Ренат приховує риси залежності, тривожність, невпевненість у собі, недовірливість і боязкість, побоювання за своє здоров`я. Цей не повний перелік уникань є ознакою травматичного дитячого досвіду. Як наслідок - виражена залежність від об`єкта прихильності, потреба у відчутті захищеності та допомозі.

Суб`єктивно значимою фігурою для дитини на даний момент є батько. Саме його Ренат вважає головним та відповідальним за нього. Позицію дорослого у здатності до раціонального самоконтролю розуму над почуттями надає також татові. Саме це в свою чергу дає хлопчику відчуття безпеки, стабільності, сили, впевненості та захищеності.

Проте хлопчик має потребу психологічної близькості, емоційному включенні та безумовному прийнятті. Ренат задовольняє цю потребу через «мою справжню маму» - дружину батька ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), 1995 р.н.

Біологічну маму хлопчик називає «несправжньою, фальшивою тьоткою». Ренат боляче відчуває своє знехтування біологічною мамою. Дитина відчуває нестабільність та невпевненість по відношенню до мами як до дорослої людини. Тому психоемоційно компенсує це задоволенням потреб дружиною батька.

Програвання і моделювання різних ситуацій, в тому числі і проживання знову з мамою викликало у хлопчику напругу та тривогу, тому навіть гіпотеза про можливі зміни в сімейній системі на сьогоднішній день викликали страх та внутрішній неспокій («не хочу туди вернутись, я там боюся»).

Висновок протоколу: дитина потребує стабільності, емоційного комфорту для відчуття захищеності та безпеки у сім`ї від значимих дорослих. Ці дорослі мають бути надійними, постійними та передбачуваними для дитини. Витіснені дитячі травми на сьогодні компенсовані новим складом сімейної системи. Тому зовнішній та внутрішній мікроклімат найближчого оточення дитини на даний момент сприятливий для виховання і розвитку хлопчика та формування його ідентичності.

Також службою у справах дітей Оноківської сільської ради Ужгородського району спільно із провідним фахівцем із соціальної роботи ЦНСГТ БГ «Плішка» Оноківської сільської ради та інспектором СЮП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 06.10.2023 року здійснено перевірку умов проживання гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт., згідно якого створено всі належні умови для проживання та всебічного розвитку дітей. В дітей наявна окрема кімната, облаштована місцем для відпочинку та навчання, наявний одяг по сезонам та речі особистого вжитку. Під час візиту комісії, малолітні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували на навчанні в закладі освіти.

Начальником служби у справах дітей Оноківської сільської ради Ужгородського району було ініційовано проведення зустрічі із дітьми Свою та ОСОБА_13 , після завершення їх навчання на дитячому майданчику біля сільської ради для подальшого спілкування. Під час спілкування діти легко ішли на контакт, були відкриті для розмови.

Про батька ОСОБА_14 діти відгукувались добре з позитивними емоціями, розповідали епізоди, які викликали на їх обличчі посмішку. При розмові про батька, діти були спокійні, в хорошому настрої. Єва відгукувалася про батька з любов`ю та турботою.

Також при розмові було наголошено на тому, що їх біологічна мати ОСОБА_15 жива, турбується за них та. переживає. Було запропоновано зателефонувати до матері, однак діти відмовились. В жодному випадку не хотіли спілкуватися та бачити біологічну маму. При розмові з дітьми, про те чи хотіли б вони проживати з біологічною мамою, побачити її - діти відмовлялись, з їх слів, мама до них відносилася погано та ображала їх. Спогади про маму викликали негативну оцінку, емоції злості та образи. Стан дітей ставав тривожний.

Відповідно до листа Центру надання соціальних послуг та безпеки громадян «Плішка» Оноківської сільської ради від 11.10.2023 року № 181/0112, за місцем проживання гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проведено оцінку потреб сім`ї/особи про, що складено відповідний акт.

Згідно Акта оцінки потреб сім`ї/особи, складеного за місцем проживання батька ОСОБА_2 , з`ясовано, що складні життєві обставини у сім`ї відсутні. Малолітні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , забезпечені всім необхідним відповідно до їх віку та потреб. Догляд за дітьми здійснює батько ОСОБА_2 ,

Суд вважає, що в даному випадку представниками служби у справах дітей Оноківської сільської ради Ужгородського району було проведено повну оцінку наявним обставинам життя дітей, та ними зроблені висновки, які відповідають фактичним обставинам справи встановлених судом.

Судом встановлено, що діти досить тривалий час проживають з зі своїм батьком, яким створено необхідні умови для їх повноцінного, всебічного та гармонійного розвитку і останні є більш прихильними саме до нього.

Виходячи з інтересів малолітніх дітей, врахувавши існуючі сталі соціальні зв`язки дітей в родині батька, їх психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток, належне виховання та зростання у передбачуваній емоційно-стабільній атмосфері суд дійшов висновку про визначення місця проживання дітей з батьком. Таке рішення зможе запобігти порушенню сталих, гармонійних умов життя дітей, а також запобігти стресу розлучення дітей з батьком, з яким у них наявні тривалі добрі, довірчі стосунки.

Суд критично ставиться до позиції первісного позивача, щодо раптового та несподіваного викрадення дітей ОСОБА_2 .. Так, позивачем в первісному позові зазначено, що відповідач майже від народження дітей їх покинув, бачився з ними край рідко тільки у присутності матері. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 постійно спілкувався з дітьми, для чого приїжджав до Москви щомісяця. Вказана обставина підтверджується довідкою про перетин кордону за період за період 2019-2022 роки та самою ОСОБА_1 в судовому засіданні. Також спілкування батька з дітьми підтверджується і тим, що у грудні 2021 року діти були разом з батьком без матері та в подальшому разом виїхали до України. Крім того, відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 почала вживати дії щодо повернення дітей з липня 2022 року (заява про викрадення дітей від 07.07.2022 року), тобто після 8 місяців їх проживання з батьком.

Крім того, посилання представника ОСОБА_1 адвоката Бєліка А.С. на аморальну поведінку відповідача ОСОБА_2 , яка може зашкодити дітям, є безпідставними та такими, що не підтвердженими належними доказами. Так, в матеріалах справи відсутні рішення про притягнення відповідача до кримінальної чи адміністративної відповідальності за насильницькі дії, вчинені відносно дітей, чи у присутності дітей.

Також, суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 щодо переховування дітей за кордоном, оскільки такі дії відповідача об`єктивно зв`язані з тим, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Враховуючи встановлені обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, думку дитини, а також те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від її прав та інтересів на гармонійний розвиток та належне виховання, суд вважає, що діти повинні залишитися проживати з батьком, визнавши саме з ним їх місце проживання, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей та зобов`язання повернення їх за попереднім місцем проживання з матір`ю, при цьому зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком підлягає повному задоволенню.

При цьому суд наголошує, що визначення місця проживання дітей з батьком не позбавляє матір права піклуватися про них, бачитися з ними, спілкуватися, брати участь у їх житті, проявляти материнську любов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню 1073,60 грн. в рахунок компенсації понесених ним витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.19,160,161,171 СК України, Конвенцією про права дитини, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Органу опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітніх дітей та зобов`язання повернення їх за попереднім місцем проживання з матір`ю відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Органу опіки та піклування Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн..

Повне рішення складено 01 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський