Провадження № 2/202/2033/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Десятерика Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка знаходилася на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області. У зв`язку з тим, що вона проживала за адресом м. Ясинувата, Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, з жовтня 2015 року у зв`язку із проведенням бойових дій та тяжкої хвороби не мала можливості виїхати до м. Краматорська та отримати пенсію у зазначеному пенсійному фонді. 21.11.2019 нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори відкрила спадкову справа №965/2019 після смерті ОСОБА_2 . Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в місті Краматорськ сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 скала понад 75 000 грн. 22.09.2020 він отримав свідоцтво про спадщину за законом на право отримання недоотриманої пенсії в сумі понад 75 000 грн., після чого звернувся з даним свідоцтвом до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську для отримання грошових коштів. Точну суму, яка була зазначена в свідоцтві він не пам`ятає, оскільки свідоцтво залишилося в пенсійному фонді, а надати копію свідоцтва нотаріусом та пенсійним фондом йому було відмовлено. Повідомляв суду, що йому було виплачено 60 051,36 грн. та працівниками пенсійного фонду повідомлено, що сума нарахована для виплати за останні три роки.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, не згоден, оскільки за інформацією яка знаходиться в базі даних та підсистеми «призначення та перерахунок пенсії» ОСОБА_2 , як зазначає в своєму позові ОСОБА_1 , на обліку в Головному управлінні не перебувала. На обліку перебувала ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Головне управління звертає увагу, що в ухвалі суду про відкриття провадження від 19.11.2021 № 234/15842/21 та в позовній заяві вказано прізвище ОСОБА_2 , а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком. Померла ОСОБА_3 06.11.2019 року, актовий запис № 1380 від 20.11.2019 року. Допомогу на поховання виплачено у листопаді 2019 у розмірі 5 022,40 грн., але залишилась недоотримана пенсія. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно запиту державного нотаріусу Першої Краматорської державної нотаріальної контори від 21.11.2019 № 5753/02-14 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 25.11.2019 № 19936/03/34, в якому було зазначено суму недоотриманої пенсії у розмірі 75 418,19 грн. за період з 21.11.2016 по 30.11.2019. 22.09.2020 до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_3 звернувся спадкоємець ОСОБА_1 . У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 22.09.2020, сума недоотриманої пенсії була розрахована відповідно до вимог ст. 46 Закону №1058 за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, тобто за період 21.09.2017 по 30.11.2019 і склала 60051,35 грн. Наголошували, що розраховану суму недоотриманої пенсії було виплачено 05.11.2020 у повному обсязі та сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку передбаченого ст. 46 Закону №1058. У задоволенні позовних вимог просили відмовити.

ОСОБА_1 позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2024 здійснено заміну відповідача в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 20.11.2019 Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ясинувата Донецької області, померла ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. від 22.09.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2472 вбачається, що спадкоємцем невиплаченої пенсії в загальній сумі 75 418, 19 грн, що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, яка належала ОСОБА_3 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 695791 від 17.07.2024 юридична особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області ліквідовано.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», яка набула чинності 14.10.2020 року, наказу Пенсійного фонду України від 02.11.2020 року №115 «Про заходи у зв`язку із реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України» та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2020 №1663 «Про заходи у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Фонду області» проведено реорганізацію управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (далі Порядок №1074), у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Головне управління) є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

Представником відповідача зазначено, що 22.09.2020 сума недоотриманої пенсії була розрахована за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, тобто за період 21.09.2017 по 30.11.2019 і склала 60 051, 35 грн.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначено, що: "тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та недотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що "підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України". Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю".

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як встановлено судом, позивачу на спадкове майно, у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 75 418, 19 грн, яка належала ОСОБА_3 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначає відповідач у відзиві, на запит нотаріуса про суму недоотриманої пенсії померлою ОСОБА_3 ним була надана інформація із зазначенням розміру недоотриманої суми пенсії, розраховану на дату формування довідки, 75 418, 19 грн.

Крім цього, відповідач, на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог позивача посилається на положення ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Таким чином, доводи відповідача, які ґрунтуються на частині 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, суд не приймає до уваги, оскільки дана правова не стосується правовідносин щодо спадщини, а стосується виплати та нарахування пенсій за життя пенсіонера.

З огляду на вказане вище, позивач успадкував право на належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті; дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Таким чином, не виплата відповідачем недоотриманої за життя пенсії матір`ю позивача, на яку позивачу видано свідоцтво про право на спадщину, порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача .

Суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.09.2024, є дата складення повного судового рішення 03.10.2024.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 354-353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , 1940 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про на спадщину за законом від 22.09.2020, в сумі 15 366, 84 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складений 03.10.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда