Справа № 215/5753/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Ковалєвській С.А.

згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням; третя особа Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши останній раз його у жовтні 2024 р. та просить визнати такими, що втратили право на користування житлом, а саме кімнатою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення Криворізької міської ради № 381 від 31.03.2016 р. «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», виконкому районної у місті ради делеговано повноваження щодо звернення до суду з позовними заявами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення особи з житлового приміщення у випадках: - самовільного зайняття житлового приміщення комунальної форми власності; - не проживання особи в житловому приміщенні комунальної форми власності протягом тривалого часу. До виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, надійшов лист голови правління ОСББ «Терни 48» від 02.08.2024 р. № 10/Т48 з питання зняття з реєстрації та втрати права користування житловим приміщенням ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_2 , які зареєстровані у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , але тривалий час, а саме понад 5 років не проживають і не сплачують комунальні послуги, житло за призначенням не використовують. Станом на 09.08.2024 р. заборгованість за житлово-комунальні послуги по кімнаті АДРЕСА_1 , становить 15773 грн.. Вказана кімната не приватизована та перебуває у комунальній власності міста.

Позивач надав клопотання про підтримку позову та його розгляд за відсутності представника.

Відповідачі відзив на позов не надали.

Третя особа - Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, будучи повідомлений належним чином, явку свого представника не забезпечив.

Перевіривши матеріали справи докази: копії: повідомлення ОСББ «Терни 48», повідомлення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади, довідки ОСББ «Терни 48», акту про не проживання, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Криворізької міської ради № 381 від 31.03.2016 р. «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», виконкому районної у місті ради делеговано повноваження щодо звернення до суду з позовними заявами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення особи з житлового приміщення у випадках: - самовільного зайняття житлового приміщення комунальної форми власності; - не проживання особи в житловому приміщенні комунальної форми власності протягом тривалого часу. До виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, надійшов лист голови правління ОСББ «Терни 48» від 02.08.2024 р. № 10/Т48 з питання зняття з реєстрації та втрати права користування житловим приміщенням ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_2 , які зареєстровані у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , але тривалий час, а саме понад 5 років не проживають і не сплачують комунальні послуги, житло за призначенням не використовують. Станом на 09.08.2024 р. заборгованість за житлово-комунальні послуги по кімнаті АДРЕСА_1 , становить 15773 грн.. Вказана кімната не приватизована та перебуває у комунальній власності міста.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України, Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», визначає, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Відповідно ст. 4 ЖК України, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає:

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським об`єднанням (громадський житловий фонд);

жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);

жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд);

квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

Згідно ст. 5 ЖК України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду визначається ст. 61 ЖК України та здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями.

Згідно ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, власник та наймач квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідачів, таким, що втратили право користування житлом, так як вони понад шість місяців відсутні в ньому.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, у виді судового збору в розмірі 3028 грн. сплаченого ним при пред`явлені позову.

На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради (, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Короленка, 1А) до ОСОБА_1 (ІПН невідомий), ОСОБА_2 (ІПН невідомий), зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (, розташованого за адресою м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН невідомий), ОСОБА_2 (ІПН невідомий), зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 ), такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради по 1514грн. 00 коп. з кожного, сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення.

Рішення складено 20.01.2025 р.

Суддя: