печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заяви про скасування заповіту недійсною та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва надійшла означена позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2016 року головуючим суддею визначено суддю Бортницьку В.В.

Ухвалою судді від 14.11.2016 року відкрито провадження у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2017 року головуючим суддею визначено суддю Москаленко К.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2018 року головуючим суддею визначено суддю Підпалого В.В.

Ухвалою судді від 01.06.2018 року означену цивільну справу прийнято до провадження судді Підпалого В.В.

23 листопада 2023 року через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Гонтаря О.М. надійшла заява про відвід судді Підпалого В.В. від розгляду цивільної справи № 757/52723/16-ц.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року головуючим суддею у провадженні 2-ві-94/23 за заявою представника позивача - адвоката Гонтаря О.М. про відвід судді Підпалого В.В. від розгляду справи визначено суддю Литвонову І.В.

Ухвалою судді від 06.12.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Гонтаря О.М. про відвід судді Підпалого В.В. від розгляду означеної цивільної справи.

Дослідивши матеріали справи суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача в межах даної справи було заявлено відвід мені, як головуючому судді у даній справі з підстав нібито моєї упередженості та необ`єктивності при здійсненні правосуддя в межах справи № 757/52723/16-ц, що, зокрема, має свій прояв у обмеженні права сторони позивача у доступі до ознайомлення з матеріалами справи та реалізації права на подання письмових пояснень по суті спору.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі

У відповідності до висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільнені від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Зважаючи на той факт, що сторона позивача неодноразово, виражала недовіру головуючому судді, стверджуючи, що головуючи суддя є упередженим та необ`єктивним, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а також з метою сприяння учасникам справи в реалізації права на судовий захист, вважаю за доцільне заявити по даній справі самовідвід з подальшою передачею даної справи на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36-40, 259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання заяви про скасування заповіту недійсною та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Цивільну справу № 757/52723/16-ц передати для визначення складу суду, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий