н/п 2/490/2330/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

за участю секретаря судового засідання Ребрини Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача:

1) заборгованість за договором позики № в розмірі 62312,50 грн. з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 57312,50 грн. - заборгованість за відсотками;

2) заборгованість за договором позики № 1281217 в розмірі 29716 грн. з яких: 9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 20216 грн. - сума заборгованості за відсотками;

3) заборгованість за кредитним договором № /655761 в розмірі 11625 грн. з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8625 грн. - заборгованість за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з умовами вищезазначених кредитних договорів відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених договором, однак не виконав свої зобов`язання та припинив повертати наданий йому кредит. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній також не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надала відзив в якому просила вимоги позову задоволити частково. Так представник відповідача вказує, що позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № , в той час як до матеріалів позову надано кредитним договором /1. А тому враховуючи, що в матеріалах справи відсутній кредитний договір , то просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення боргу за вказаним кредитним договором. Щодо договору позики № 1281217 від 04.03.2021 року, то представник відповідача частково визнає позовні вимоги, а саме визнає тіло кредиту в розмірі 9500 грн. Щодо стягнення відсотків, то представник відповідача вказує, що оскільки строк кредитування становить 30 днів, то відсотки мають бути нараховані лише за вказаний період, що становить 5671,50 грн. Щодо кредитного договору № /655761 від 24.03.2021 року, то представник відповідача не заперечує проти наявності заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн. Щодо відсотків, то представник відповідача, що вони мають бути нараховані не більш ніж за 90 календарних днів з дати укладення договору, як це передбаченого п. 4.3 кредитного договору, що становить 6750 грн.

Дослідивши матеріали справи давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - позикодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено договір позики № 1281217 згідно якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти в розмірі 9500 грн. шляхом їх перерахування на банківських картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Строк позики - 30 днів, процентна ставка 1,99%, дата повернення позики (останній день) - 03.04.2021 року. Вказаний договір позики підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором y78EGzX2GI.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги до боржників в тому числі і за договором позики № 1281217. Вказане підтверджуються також витягом з реєстру боржників № 5 від 21.09.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

Зарахування коштів в розмірі 9500 грн. на рахунок відповідача за вказаним договором позики підтверджується випискою з особового рахунку відповідача наданого АТ «КБ «Приватбанк».

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем заборгованість відповідача за вказаним договором позики становить 29716 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 9500 грн., заборгованості за відсотками - 20216 грн.

Крім того, судом встановлено, що 24.03.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - Товариство) та ОСОБА_1 (далі- Клієнт) було укладено кредитний договір згідно якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. на умовах строковості. Зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом .

Згідно п. 1.2 Договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 17.04.2021 року.

Згідно п. 1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу.

Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором R79593.

Зарахування коштів в розмірі 3000 грн. на рахунок відповідача за вказаним кредитним договором підтверджується випискою з особового рахунку відповідача наданого АТ «КБ «Приватбанк».

21.01.2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21012022 до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № /655761 від 24.03.2021 року укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Зазначене підтверджується також витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 21.01.20222 року.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № /655761 року в розмірі 11625 грн. з якої 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8625 грн.- заборгованість по відсоткам.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цьогоКодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цьогоКодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дстатті 1048 цьогоКодексу.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 2ст.1056-1ЦК Українивизначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст.633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до положень ч. 1ст. 1077ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти за договором позики № 1281217 від 04.03.2021 року та за кредитним договором № /655761 від 24.03.2021 року. Проте своєчасно вказані кошти не повернув, що не заперечує і сам відповідач. За такого з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту за договором позики 1281217 від 04.03.2021 в розмірі 9500 грн. та заборгованість за кредитним договором № /655761 від 24.03.2021 року в розмірі 3000 грн.

Що стосується стягнення відсотків за вищевказаним кредитним договорами, то слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Отже, з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за умовами договору позики, укладеного з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Так, відповідно до умов договору позики №1281217 від 04.03.2021 року, сума позики становила 6500 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,99% за день. Строк кредитування 30 днів.

Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за цим договором позики №1281217 від 04.03.2021 року року становить 5671 грн. 50 коп. (9500*1,99%*30 днів = 5671,50 грн).

Щодо відсотків нарахованих за договором № /655761 від 24.03.2021 року, то слід зазначити наступне.

Як передбачено пунктом 1,1, 1.2, 1.3 Кредитного договору №/655761 від 24.03.2021 року, кредит у сумі 3000 грн. надається на 25 днів, тобто до 17.04.2021 зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 % на добу.

У пункті 4.3. кредитного договору визначено, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в пункті 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені пунктом 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору

Отже, строк дії Кредитного договору № /655761 від 24.03.2021 року закінчився через 25 днів після його укладення, а саме, 17.04.2021, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення, тобто з 24.03.2021 по 23.06.2021.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за Кредитним договором /655761 від 24.03.2021 року становить 6750 грн з розрахунку 3 000 грн /100*2,5*90 днів = 6750 грн.

Щодо стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором в розмірі 62312,50 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором , який відсутній в матеріалах справи. В той же час в матеріалах справи наявний кредитний договір № /1 від 18.03.2021 року за яким позивачем вимоги не заявлено.

За такого суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 645 грн. 23 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-89,141,258,259,263-265,268,273,279,280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики № 1281217 від 04 березня 2021 року в сумі 15171,50 грн. з яких: 9500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5671,50 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором /655761 від 24.03.2021 року в сумі 9750 грн. з яких: 3000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6750 грн. заборгованість за відсотками.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 645 грн. 23 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Чулуп О.С.