КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати з утримання та збереження спільного майна, що є у спільній частковій власності, в розмірі 435519,35 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивачка зазначала, що 10.08.2019 нею та відповідачем придбано в спільну часткову власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрованим у реєстрі за № 702.

Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить 7/10 нерухомого майна, а ОСОБА_5 - 3/10 нерухомого майна.

Позивачка зазначала, що з метою збереження та утримання майна 19.08.2019 року нею укладено договір підряду на виконання робіт, згідно з п. 4.1 якого вартість роботи, що виконує підрядник, за цим договором, становить 830 000,00 грн. Однак, у зв`язку з виконанням додаткових робіт, що не охоплені договором підряду, вартість робіт збільшилась та склала 1 180 000,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за договором підряду від 31.08.2019, від 15.10.2019, 15.12.2019, 20.11.2019, 30.11.2019, 30.09.2019, 25.10.2019.

Крім того, позивачкою придбано будівельні матеріали на суму 271 731,14 грн., що підтверджується товарними чеками, видатковими накладними та квитанціями.

Позивачка вказувала, що відповідачем надано згоду на проведення позивачем вищевказаних робіт, що підтверджується показаннями свідка - особою, що виконувала будівельні роботи (підрядник), ОСОБА_6 .

Всього позивачкою понесено витрати щодо утримання та збереження спільного нерухомого майна в розмірі 1 451 731,14 грн., отже, розмір витрат, що підлягають стягненню з відповідача, становить: 1 451 731,14 грн. / 10 х 3 (частка нерухомого майна, що належить відповідачеві) = 435 519,35 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 317, 319, 355, 356, 360, 526, 544 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 151, 177 Житлового кодексу України далі - ЖК України) позивачка звернулась до суду з указаним позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16.07.2024 у задоволенні позов відмовлено (т. 2, а.с. 103-114).

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, в апеляційній скарзі апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що висновок експертів не містить доказів необхідності проведення будівельних робіт для належного функціонування спірного майна, доказів на підтвердження аварійного стану будинку та необхідності негайного, обов`язкового виконання ремонтних робіт у будинку, адже такий висновок суду спростовується наявною у матеріалах справи відповіддю на запитання судового експерта Голубенко І.М., яка на запитання "Яка була необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт в будинку?" вказала, що за результатами дослідження наданих документів, стан житлового будинку можливо було оцінити як незадовільний (експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту).

Крім того, зауважує, що норми чинного законодавства України не містять умову про те, що для виконання робіт по утриманню та збереженню спільного майна таке майно має знаходитися виключно в аварійному стані.

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що фотознімки будинку не можна вважати достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України, зазначає, що такі знімки були предметом дослідження експертів. Крім того, враховуючи той факт, що з моменту купівлі будинку і до початку виконання робіт по його утриманню пройшло лише 4 дні, піддавати сумніву той факт, що вказані фотознімки будинку були зроблені до проведення робіт по утриманню будинку, є безпідставним.

Також, не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних доказів того, що позивачка отримала згоду відповідача, як співвласника нерухомого майна, на проведення будівельних робіт та погодження їх вартості, адже у судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який вказав, що він виконував роботи по утриманню будинку і саме ОСОБА_5 фактично керував його роботами, при цьому кошти він отримував від ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 119-126).

Позивачка та її представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у cудове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 10.08.2019 у між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 702, ОСОБА_8 продає та передає у власність нерухоме майно, а ОСОБА_1 та ОСОБА_5 купують та приймають у власність нерухоме майно в частках: ОСОБА_1 - 7/10 часток нерухомого майна (часток в праві власності на нерухоме майно); ОСОБА_5 - 3/10 часток нерухомого майна (часток в праві власності на нерухоме майно), а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (раніше будинок АДРЕСА_2 ) та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, загальною площею 0,2498 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:009:0027.

Відповідно до договору підряду від 14.08.2019 фізична особа ОСОБА_7 (підрядник) зобов`язується виконати за завданням ОСОБА_1 (замовник) таку роботу: демонтаж даху, перенесення демонтованих матеріалів на підготовлений майданчик; роботи з розвантаження пиломатеріалів, дерев`яного бруса, перенесення пиломатеріалів до місця проведення будівельних робіт. Формування каркасу даху. Розвантаження металочерепиці та доставка до місця монтажу екобар`єру, системи відливу та снігоутримання. Монтування екобар`єру, даху, відливи, снігоутримувачі. Доставка пиломатеріалів для формування каркасу під обшивку будинку та веранди під сайдинг. Розвантажувальні роботи. Монтаж обрешітки під утеплення та обшивку будинку, монтаж пароізоляції, пароізоляційна плівка, яка кріпиться за допомогою степлера та скотчу використовувати плити, зверху ізоляційний шар покривається гідроізоляцією, щоб покращити процес виведення з плит вологи, що утворюється через перепад температур у будівлі та на вулиці, монтаж каркасного латання з дерева або металевого напрямного профілю та фінішне оздоблення фасаду. Перебудова веранди, установка вікон та бронедвері. Встановлення опалення всього будинку. Виконання електромонтажних робіт. І здати результат замовнику. Замовник зобов`язується прийняти результат роботи і оплатити його.

Згідно з п. 4.1 вказаного договору підряду вартість роботи, що виконує підрядник за цим договором, становить 830 000,00 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт за договором підряду від 25.10.2019 року роботи на суму 350 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 31.08.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 15.10.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 15.12.2019 року роботи на суму 80 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 20.11.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 30.11.2019 року роботи на суму 350 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з актом виконаних робіт за договором підряду від 30.09.2019 року роботи на суму 250 000,00 грн. виконані в повному обсязі.

Відповідно до товарних чеків від 10.10.2019 та від 16.09.2019 сплачено 25 482,00 грн. за лоджію та вхідні двері, та 824 грн. і 477 грн. за будівельні матеріали відповідно; згідно з накладною від 06.09.2019 року сплачено 9 670,00 грн. за будівельні матеріали.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 27.03.2023 № 254/12-2022, проведеної судовими експертами Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л.А. та Голубенко І.М., ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер: :01:009:0027, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 , станом на 10.08.2019 року становить 276 304,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер: :01:009:0027, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 , станом на травень 2022 року становить 334 083,00 грн. В період з 10.08.2019 року по теперішній час (час проведення дослідження) в житловому будинку на АДРЕСА_1 були проведені наступні будівельні роботи: з перепланування житлового будинку, в результаті чого загальна площа збільшилась до 63,3 кв. м (+4,2 кв. м); влаштування «нового приміщення» веранди з віконним прорізом на місці розташування «старого приміщення» веранди (приміщення І згідно з техпаспортом 2003 року); з утеплення зовнішніх стін житлового будинку та обшивки зовнішніх стін металевим сайдингом; з встановлення металопластикових вікон; влаштування нової покрівлі - встановлення дерев`яного каркасу, паро- та гідроізоляції, влаштування покриття з металочерепиці, влаштування снігоутримувачів, системи відливу; навколо будинку влаштовано відмостку; влаштування системи опалення та електромонтажні роботи; роботи з внутрішнього опорядження приміщень (за результатами порівняння фото приміщень станом на серпень 2019 року, що додатково надані на дослідження, та результатами натурного обстеження спорядження приміщень будинку). Встановити вартість проведення робіт з будівництва господарських будівель та споруд на земельній ділянці на АДРЕСА_1 не вбачається можливим. Ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння на АДРЕСА_1 в період з 10.08.2019 року по травень 2022 року збільшилась. На збільшення ринкової вартості могло вплинути: поліпшення загального технічного стану будинку; поліпшення технічного стану внутрішнього опорядження будинку; влаштування додаткових комунікацій; наявність попиту та пропозиції на ринку нерухомості; економічні чинники. Вказати, у зв`язку з чим відбулось здороження житлового будинку, господарських будівель та споруд, без врахування ринкової вартості земельного компоненту, на АДРЕСА_1 не вбачається можливим.

На поставлені експертам питання, зокрема, на питання: «Яка була необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт у будинку на АДРЕСА_1 ?» судовий експерт Голубенко І.М. надала відповідь, що необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку визначається власником (співвласниками) житлового будинку. За результатами дослідження наданих матеріалів (фото будинку станом на серпень 2019 (дата договору купівлі-продажу), що були надані на дослідження) стан житлового будинку можливо було оцінити як «незадовільний» (експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту).

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Як передбачено ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Таким чином, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці (право зворотної вимоги - регрес).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів, що будинок потребував поліпшення з метою недопущення його руйнації або у зв`язку з неможливістю проживання, користування, доказів аварійного стану спірного житлового будинку та необхідності негайного, обов`язкового виконання проведених позивачем ремонтних робіт у будинку.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції є помилковими та спростовуються наявним у матеріалах справи висновком експерта, в якому на поставлені експертам питання, зокрема, на питання: «Яка була необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт у будинку на АДРЕСА_1 ?» судовий експерт Голубенко І.М. надала відповідь, що за результатами дослідження наданих матеріалів (фото будинку станом на серпень 2019 (дата договору купівлі-продажу), що були надані на дослідження) стан житлового будинку можливо було оцінити як «незадовільний» (експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту).

Крім того, норми чинного законодавства України не містять умову про те, що для виконання робіт по утриманню та збереженню спільного майна таке майно має знаходитися виключно в аварійному стані.

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що фотознімки будинку не можна вважати достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України, слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів справи, такі знімки були предметом дослідження експертів, якими було особисто оглянуто об`єкт нерухомості ї зафіксовано його стан шляхом проведення фотофіксації.

При цьому, враховуючи той факт, що з моменту купівлі будинку і до початку виконання робіт по його утриманню пройшло лише 4 дні, піддавати сумніву той факт, що вказані фотознімки будинку були зроблені до проведення робіт по утриманню будинку, є безпідставним.

Також, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних доказів того, що позивачка отримала згоду відповідача, як співвласника нерухомого майна, на проведення будівельних робіт та погодження їх вартості, адже, як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який вказав, що він виконував роботи по утриманню будинку і саме ОСОБА_5 фактично керував його роботами, при цьому кошти він отримував від ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів на спростування вищевстановлених обставин справи стороною відповідача надано не було.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 435 519 грн. 35 коп. у відшкодування витрат з утримання та збереження спільного майна, виходячи з наступного розрахунку: 1451731,14 грн. / 10 х 3 (частка нерухомого майна, що належить відповідачеві) = 435 519,35 грн., оскільки відповідач, як співвласник нерухомості, зобов`язаний його утримувати у належному стані. При цьому, поліпшення майна призвело до збільшення вартості його частки у цьому майні.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, у порядку ст.ст. 137, 141ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4352 грн. 70 коп., витрати за проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи у розмірі 35000 грн. 00 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 25000 грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6532 грн. 78 коп., понесення яких позивачкою підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання спільного майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) 435 519 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 35 коп. у відшкодування витрат з утримання та збереження спільного майна.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ):

- 4352 (чотири тисячі триста п`ятдесят дві) грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви;

- 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат за проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи;

- 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції;

- 6532 (шість тисяч п`ятсот тридцять дві) грн. 78 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 січня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова