Справа № 691/932/24
Провадження № 2/691/514/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді Синиці Л. П., за участі секретаря судового засідання Харук Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року до Городищенського районного суду Черкаської області звернулася представник позивача ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" Мілованова О. М., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а саме, стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням грошового зобов`язання. Свої вимоги мотивує тим, що 12 квітня 2007 року між Кредитною спілкою "ФЕДЕРАЦІЯ" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальником) було укладено договір кредиту № АЦ-00398, відповідно до умов погоджених та викладених в ньому сторонами, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 10 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за корисування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати надання позивачу кредиту, тобто з 12.04.2007 року до 12.04.2008 року включно. На підставі та відповідно до видаткового касового ордеру за номером 1741 від 12 квітня 2007 року, кредитною спілкою "ФЕДЕРАЦІЯ" на користь ОСОБА_1 було видано суму коштів у розмірі 10 000,00 грн, тобто виконано взяті на себе зобов`язання щодо надання в кредит (позика) коштів згідно умов договору. Натомість, грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед кредитною спілкою "ФЕДЕРАЦІЯ" щодо повернення коштів отриманих в кредит згідно умов договору кредиту № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року так і не було здійснено. Відповідно до заочного Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року по справі № 2-884/11, позов КС "ФЕДЕРАЦІЯ" до ОСОБА_1 задоволено. Натомість, відповідно до Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року по справі № 22ц/2390/575/2012, котре набрало законної сили, Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року по справі № 2-884/11 скасовано та прийнято нове рішення, котрим позов КС "ФЕДЕРАЦІЯ" до ОСОБА_1 задоволено частково, у загальному розмірі 34 472,50 грн. Відповідно до Постанови ВДВС Городищенського РУЮ від 16 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження № 33864176 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-884/11, виданого 10 січня 2012 року. 31 березня 2023 року між КС "ФЕДЕРАЦІЯ" та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" було укладено договір № 31-03-2023/14 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості. На виконання умов договору № 31-03-2023/14 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 31 березня 2023 року, КС "ФЕДЕРАЦІЯ" було передано ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ОСОБА_1 обумовленого зобов`язання. В цей час, відповідно до Ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року по справі № 2-884/11, задоволено вимоги заяви вих. № 05-2/05 від 05 травня 2023 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну сторони (стягувача) у справі № 2-884/11, здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання рішення суду. Кредитну спілку "ФЕДЕРАЦІЯ" замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС". Відповідно до Постанови Городищенського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 липня 2023 року, на підставі ухвали від 07 червня 2023 року по справі № 2-884/11, замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження № 33864176 щодо примусового виконання виконавчого листа, на ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС". На сьогодні грошове зобов`язання на підставі виконавчого листа № 2-884/11, а також договору кредиту № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, зокрема, в частині сплати основної заборгованості у сумі 10 000,00 грн, не виконані. Підтвердженням даному, є зокрема та не обмежуючись, достовірні (офіційні) дані із Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за номером виконавчого провадження 33864176. Відповідно до вказаного, новим та належним кредитором по відношенню до відповідача ОСОБА_1 є ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", котре користується всіма правами, передбаченими нормами та положеннями чинного законодавства України, котрі витікають із/та на підставі договору кредиту № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, та Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року по справі № 22ц/2390/575/2012, котре набрало законної сили. Згідно пункту 3.1. договору кредиту № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, плата за користування кредитом становить 58% - річних від суми кредиту і здійснюється відповідно до договору за час користування кредитом. В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. Відповідно до п. 3.2. договору кредиту № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні, процентна ставка, вказана в п. 3.1. подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості та 0,25 відсотків за кожен день прострочення користування кредиту. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, не поверненням раніше отриманих коштів та існування на сьогодні заборгованості згідно договору кредиту №АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, розмір плати за користування кредитом за період із 05.04.2012 року по 29.02.2020 року становить 163 923,86 грн. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% - річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Виходячи із цього, у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо нарахування плати за користування кредитом, 3% - річних та інфляційних витрат на договору кредиту №АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, за період існування заборгованості - зокрема, 05 квітня 2012 року (наступного дня після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції) по 23 лютого 2022 року (дати введення режиму воєнного стану). Сума нарахованих 3% - річних становить 2 965,12 грн (3 616 (заборгованість 10 000,00 грн х кількість днів прострочення платежу (із 05.04.2012 р. по 29.02.2022 р.) х 0,82). Сума нарахованих інфляційних втрат становить 30 404,11 грн з квітня 2012 року по червень 2024 року. Нарахування плати за користування кредитом, інфляційних втрат та 3% - річних в межах строку за період, починаючи із 12 березня 2017 року знаходиться в межах позовної давності та є законним та обґрунтованим. ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", в порядку, передбаченому ст. 43, 48, 49, 133, 137, 141 ЦПК України, повідомляє, про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) додатково змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної даної позовної заяви ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" до ОСОБА_1 , об`єм, розмір та обсяг котрих на сьогодні визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даним позовом остаточно буде вирішено та котрий розмір витрат змушений буде додатково понести заявник. Розмір гонорару не перевищуватиме 7 - 12 % від ціни позову. У зв`язку з чим, просили суд, стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № АЦ-00398 від 12 квітня 2007 року, укладеним з кредитною спілкою "ФЕДЕРАЦІЯ", що утворилася з 05 квітня 2012 року (наступного дня після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції) по 23 лютого 2022 року (дати введення режиму воєнного стану), яка становить: 163 923,86 грн плата за користування кредитом; 2 965,12 грн - 3% річних; 30 404,11 грн нараховані інфляційні втрати, та стягнення судових витрат у розмірі 2 422,40 грн., що пов`язані з сплатою судового збору.

01.11.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін на 19 грудня 2024 року.

19.12.2024 в судове засідання учасники справи (сторони) не з`явилися, повідомлені належно, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача Мілованова О. М. до суду подала клопотання про розгляд справи № 691/932/24 за відсутності представника ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", повністю підтримує позовні вимоги до ОСОБА_1 , та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджено даними АТ "Укрпошта" рекомендований лист № 517, що містив ухвалу суду про відкриття провадження, судову повістку, отримала особисто - 13.11.2024. Із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не зверталася. Відзиву на позов не подала. Причини неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

За таких обставин, та згідно ст. 233 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статт1 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частин 1 - 4 статті 12, статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Із матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року по справі № 2-884/11, задоволено позовну заяву КС "ФЕДЕРАЦІЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року (номер провадження 22ц/2390/575/2012), яке набрало законної сили, Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року по справі № 2-884/11 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов КС "ФЕДЕРАЦІЯ" до ОСОБА_1 задоволено частково, у загальному розмірі 34 472,50 грн.

10.01.2012 року на виконання судового рішення по справі № 2-884/11 видано виконавчий лист.

16 серпня 2012 року відкрито виконавче провадження № 33864176 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-884/11, виданого 10 січня 2012 року (постанова ВДВС Городищенського РУЮ).

31 березня 2023 року між КС "ФЕДЕРАЦІЯ" та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" було укладено договір № 31-03-2023/14 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості.

На виконання умов договору № 31-03-2023/14 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 31 березня 2023 року, КС "ФЕДЕРАЦІЯ" було передано ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ОСОБА_1 обумовленого зобов`язання.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року по справі № 2-884/11, задоволено вимоги заяви вих. № 05-2/05 від 05 травня 2023 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну сторони (стягувача) у справі № 2-884/11, здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання рішення суду. Кредитну спілку "ФЕДЕРАЦІЯ" замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Відповідно до Постанови Городищенського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 липня 2023 року, на підставі ухвали від 07 червня 2023 року по справі № 2-884/11, замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження № 33864176 щодо примусового виконання виконавчого листа, на ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (позивач по справі).

Грошове зобов`язання на підставі договору кредиту № АЦ-00398 від 12.04.2007 року, зокрема в частині сплати основної заборгованості у сумі 10000,00 грн боржником ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконано, що підтверджується даними АСВП: 33864176, дата відкриття: 16.08.2012, стягувач: ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" ().

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази та підтвердження погашення кредитної заборгованості, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника ОСОБА_1 .

Ураховуючи зазначене вище, після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інтанції від 04.04.2012 року, позивач має право звернутися з вимогою про стягнення платежів, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, які висвітлені у постанові від 10.12.2019 по справі № 711/10198/15.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), якою відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, висвітленими у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Із наведеного слідує, що грошове зобов`язання це - цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей, яке також виникає з рішення суду, яким стягнуто заборгованість з боржника на користь кредитора.

Крім того, за правовими висновками Верховного Суду (постанова ВП ВС від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц), стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження повного виконання рішення суду.

Отже, відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду.

Позивачем доведено факт наявності у нього прав стягувача (кредитора) за невиконаним грошовим зобов`язанням ОСОБА_1 , що виникло на підставі договору кредиту № АЦ-00398 від 12.04.2007 року та заочного рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року по справі № 2-884/11, рішення Апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року, з урахуванням в тому числі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 07.06.2023 року в справі № 2-884/11 (провадження номер 6/691/11/23) про заміну сторони (стягувача) Кредитну спілку "ФЕДЕРАЦЯ" у виконавчому провадженні на правонаступника ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС".

З розрахунку позивача, вбачається, що станом на 14.08.2024 відповідач має заборгованість у сумі 197 293,09 грн за період прострочення виконання зобов`язання відповідачем за вищевказаним судовим рішенням, яка складається з: 163 923,86 грн (розмір плати за користування кредитом за період із 05.04.2012 року по 29.02.2020 року); 2 965,12 грн (3% річних за період з 12.04.2007 року по 23.02.2022 року); 30 404,11 грн (інфляційні втрати за період з 01.04.2012 року по 30.06.2024 року).

Розмір заборгованості відповідачем не спростований, вона не скористалася правом та не подала до суду власного розрахунку, а тому наданий представником позивача розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності". До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023.

Перевіривши наведені розрахунки, суд дійшов висновку, що останні сумнівів у собі не викликають. Вказані розрахунки відповідачем не оспорюються та не заперечуються. Тому, суд, дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, які встановлені ЦПК України приймає вказані розрахунки як належний доказ у справі.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст. 526 ЦК України).

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 331/4387/16-ц, провадження № 61-20631св19 зазначено наступне: "Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом".

За результатами розгляду справи та дослідженими доказами, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь 163 923,86 грн - плата за користування кредитом, три відсотки річних - 2 965,12 грн, інфляційні втрати - 29 979,94 грн (за період з 12 квітня 2012 року по 23 лютого 2022 року), в загальному розмірі 196 868,92 грн. Тобто, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем сплачено, згідно Платіжної інструкції № 1107 від 13 серпня 2024 року, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 599, 611, 625, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 14, 81, 82, 141, 263 - 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (, адреса: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, офіс 315) заборгованість за договором кредиту №АЦ-00398 від 12.04.2007 року в розмірі 196 868,92 грн (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень дев`яносто дві копійки), з них 163 923,86 грн плата за користування кредитом, інфляційні втрати 29 979,94 грн, три відсотки річних 2 965,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (, адреса: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, офіс 315) судові витрати в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця