печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

Справа № 757/15541/21-ц

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - АТ «Правекс Банк»

предмет та підстави позову - стягнення відсотків по банківському вкладу

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення відсотків по банківському вкладу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення відсотків по банківському вкладу. В обґрунтування позову зазначає, що є клієнтом ПАТ КБ «Правекс Банк», з яким було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичної особи №000551599 з автоматичною пролонгацією та капіталізацією відсотків за типом вкладу «Правекс-Стандарт» (довгостроковий) та в подальшому за типом вкладу «Правекс-Класика» (довгостроковий). При зверненні до банку з метою повернення відсотків, позивачу було відмовлено в їх отриманні на підставі Постанови правління НБУ №89 від 11.09.2017. З 27.01.2018 банком в односторонньому порядку по всім рахункам НОМЕР_1 була зупинена автопролонгація, а при настанні дати погашення, сума вкладу та нарахованих відсотків перераховувались на поточний/картковий рахунок, який вказаний в заяві-анкеті банківського вкладу, а у разі відсутності реквізитів для виплати, на ім`я клієнта було відкрито поточний рахунок «Вклад на вимогу». 12.03.2018 вклад та нараховані відсотки були перераховані на поточний рахунок «Вклад на вимогу» НОМЕР_2 , оскільки в анкеті-заяві банківського вкладу №700370740 від 09.03.2016 були відсутні реквізити для виплати. Позивач вважає, що відповідачем вчинено порушення, яке полягає у невиконанні зобов`язання за договором щодо нарахування відсотків. Просить стягнути з відповідача заборгованість по несплаченим відсоткам в сумі 88979,79 грн. та судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2024 скасовано заочне рішення у справі, призначено справу до розгляду у позовному спрощеному провадженні, з повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву представник АТ «Правекс Банк» Мазур В. О. позов вважав необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відповідно до Постанови правління НБУ № 89 від 11.09.2017 та з огляду на положення інструкції розпочалися заходи по закриттю рахунків клієнтів. Вказує, що На виконання вимог НБУ, рішенням Правління Банку було вирішено призупинити оформлення довгострокових депозитів і депозитних (ощадних) сертифікатів - до 31.12.2017, та погоджено внесення змін, а саме відмінено опцію автопролонгації по довгостроковим депозитним продуктам «Правекс-Стандарт», «Правекс-Стандарт+», «Правекс-Капітал» та «Правекс-Класика» - до 31.01.2018 для зміни рахунків. У зв`язку з наведеним за депозитним договором позивача автопролонгація була відмінена, після закінчення строку дії депозитного договору кошти були перераховані на інший рахунок. Окрім того, вважає розрахунки позивача необґрунтованими, оскільки останнім не було враховано питання оподаткування. Відмічає, що відповідно до умов Анкети-заяви підписаної позивачем, Банк виконав свої зобов`язання, вчасно та у повному обсязі провівши зарахування коштів на поточний рахунок, відкритий для позивача та повернувши позивачу належні йому грошові кошти після закінчення строку дії договору. Підтвердженням повернення Банком коштів є завірені виписки, в яких відображений рух коштів, а саме зарахування 12.03.2018 коштів та нарахованих відсотків на поточний рахунок відкритий для позивача. Підтвердженням повідомлення позивача про відміну автопролонгації у належній формі, у погоджений з позивачем спосіб є факт розміщення повідомлень для ознайомлення на інформаційних стендах, що розміщені в залах обслуговування клієнтів на відділенні та офіційному сайті Банку www.pravex.com.ua.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів, що були зараховані на поточний рахунок відкритий для позивача до правових наслідків порушення грошового зобов?язання, підлягає застосуванню загальна позовна давність тривалістю у три роки.

20.05.2024 від адвоката Чернявського О.М. вінтересах ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі, у яких зазначив, що відповідач сам не заперечує ненарахування відсотків починаючи з 2018 року. Окрім того, відмічає, що позивач дізнався про його порушене право у 2020 році, а відтак, не пропустив строки позовної давності.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час засідання повідомлені належним чином, від усіх учасників у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, відтак, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судовим розглядом встановлено, що 04.03.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Правекс Банк» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичної особи №000551599 з автоматичною пролонгацією та капіталізацією відсотків за типом вкладу «Правекс-Стандарт» (довгостроковий) та в подальшому 09.03.2016 за типом вкладу «Правекс-Класика» (довгостроковий).

На початку 2018 позивач отримав телефонний дзвінок від представника відповідача, під час якого стало відомо, що наближається дата отримання відсотків згідно анкети-заяви щодо депозитного вкладу позивача. Також позивачу було повідомлено, що договір передбачає автопролонгацію та у разі нез`явлення до відділення, нараховані відсотки будуть зараховані на основний рахунок.

05.03.2020 позивачу, під час закриття депозитного рахунку за договором стало відомо про відмову у нарахуванні відсотків за 2018 рік, без пояснення на це причин.

Листом від 23.06.2020 № 24/9/09Б5 від ПАТ КБ «Правекс Банк» позивача повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 до договору комплексного обслуговування фізичної особи №000551559 від 04.03.2015 було відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_3 відповідно до анкети-заяви банківського вкладу №700370740 від 09.03.2016 з автоматичною пролонгацією та капіталізацією відсотків, та того, що на підставі

Постанови Правління НБУ №89 від 11.09.2017 з плану рахунків було виключено балансовий рахунок 2635 для обліку довгострокових депозитів, в зв`язку з чим було прийнято Рішення Правління ПАТ КБ «Правекс Банк» №42_17,5 від 21.12.2017, відповідно до якого власникам вкладних рахунків у строк до 26.01.2018 необхідно було звернутись на обслуговуючі відділення для відміни авто пролонгації депозитів, які обслуговуються на балансі 2635.

З 27.01.2018 банком в односторонньому порядку по всім рахункам НОМЕР_1 була зупинена автопролонгація, а при настанні дати погашення, сума вкладу та нарахованих відсотків перераховувались на поточний/картковий рахунок, який вказаний в заяві-анкеті банківського вкладу, а у разі відсутності реквізитів для виплати, а ім`я клієнта було відкрито поточний рахунок «Вклад на вимогу».

12.03.2018 за договором банківського вкладу №700370740 від 09.03.2016 на рахунок НОМЕР_2 був перерахований вклад у сумі 174566,39 грн. та нараховані відсотки у розмірі 15495,38 грн.

За період перебування вкладу та виплачених процентів по договору банківського вкладу №700370740 від 09.03.2016 на рахунку НОМЕР_2 , а саме з 12.03.2018 по 05.03.2019 відсотки згідно тарифів банку не нараховувались.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до статті 1075 ЦК України, договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Крім того, ч.ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Встановлено, що позивач звернувся до банку із заявою про повернення процентів по договору банківського вкладу. Проте, АТ «Правекс Банк» кошти не повернув, чим порушив свої грошові зобов`язання. Зважаючи на вищевикладене, договір, укладений між позивачем та відповідачем не розірвано до цього часу, хоча таке розірвання передбачено договором. Поряд з цим, в даному випадку позивач не порушує питання щодо недійсності такого правочину, а отже суд не входить в обговорення даного питання.

Як зазначено вище 12.03.2018 за договором банківського вкладу №700370740 від 09.03.2016 на рахунок НОМЕР_2 був перерахований вклад у сумі 174566,39 грн. та нараховані відсотки у розмірі 15495,38 грн.

Як вбачається з Анкети-заяви №700370740 банківського вкладу від 09.03.2016 рахунки на які нараховуються відсотки по вкладу та рахунки на які розміщуються вклади наступні: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а. с. 16)

Поряд з цим, як вбачається із виписки наданої відповідачем, відсотки та банківський вклад 12.03.2018 перераховані на рахунок № НОМЕР_2 (а. с. 114). Тобто на рахунок, згода на перерахування якого від позивача отримана не була.

Як зазначає відповідач, що 12.03.2018 вклад та нараховані відсотки були перераховані на рахунок № НОМЕР_2 , оскільки в Анкеті-Заяві банківського вкладу 0740 були відсутні реквізити для виплати, на це суд повідомляє наступне.

"Інструкцією про закриття рахунків порядок відкриття, використання i у національній та іноземній валютах", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492 ( z1172-03 ), якою врегульовано порядок відкриття, закриття рахунків, а саме в п. 19 прописано порядок «Зміни рахунків клієнтів».

За змістом вказаного пункту (19.1.) зміною рахунків клієнтів уважається процедура відкриття нових рахунків і закриття раніше відкритих рахунків клієнтів не за їх ініціативою, у результаті проведення якої змінюються всі або окремі (один або кілька) банківські реквізити клієнтів - найменування банку, код банку, номер рахунку, валюта рахунку.

За п. 19.2. Інструкції, зміна рахунків клієнтів здійснюється банком у разі: проведення реорганізації в межах одного банку; проведення реорганізації банків шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення; зміни місцезнаходження банку, у результаті якої змінюється код банку; зміни порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів (у тому числі рахунків клієнтів, за якими операції не здійснювалися протягом трьох років і більше та на яких є залишки коштів).

19.3. Про зміну рахунків банк зобов?язаний завчасно повідомити всіх клієнтів v порядку, установленому внутрішніми положеннями банку.

Проте, в матеріалах справи відсутні й відповідачем не доведені належні докази повідомлення позивача про зміну рахунків.

Так, посилаючись на належне повідомлення позивача про зміну рахунків Банк посилається на те, що є факт розміщення повідомлень для ознайомлення на інформаційних стендах, що розміщені в залах обслуговування клієнтів на відділенні та офіційному сайті Банку www.pravex.com.ua.

Проте, умовами договору не передбачено між сторонами не було досягнуто згоди щодо ознайомлення позивача з новими тарифами через адресу в мережі Інтернет, відтак, таке повідомлення не може розцінюватися судом як належне повідомлення позивача.

У постанові від 22.09.2021 у справі № 463/3724/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 910/14452/20 зазначив, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Таким чином, суд не може вважати доведеними обставини, про які стверджує одна сторона і заперечує інша, якщо вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Банком надано виписки по руху коштів по рахункам (а. с.111-114) проте, не надано жодної інформації по руху коштів після 12.03.2018.

Більше того, після 12.03.2018 Банком взагалі не обгрунтовано ненарахування відсотків в період з 12.03.2018 по 12.03.2019, Банк лише повідомив про те, що такі відсотки не нараховувались «згідно тарифів Банку», що не може розцінюватись судом як належне обгрунтування такої відмови щодо нарахування.

Будь-яких доказів, які б підтверджували виконання його обов`язку з перерахунку відсотків за договором №700370740 не надано.

Поряд з цим, суд не може погодитись в повній мірі з розрахунком позивача, з огляду на наступне.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦІК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов?язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до наданого розрахунку вказана сума із врахуванням відсоткової ставки 16 % річних, передбачена анкетою -заявою підписаної позивачем.

Згідно із п. п. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України пасивні доходи (крім зазначених у п. п. 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 Кодексу) включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Підпунктом 167.5.3 п. 167.5 ст. 167 вказаного Кодексу встановлено, що термін "пасивні в доходи" означає, зокрема доходи у вигляді процентів на депозитний (вкладний) банківський рахунок.

Доходи у вигляді процентів оподатковуються податком на доходи фізичних осіб згідно із нормами п. 170.4 ст. 170 Кодексу.

Відповідно до п. п. 170.4.1 п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування.

Податковим агентом у строки, визначені Кодексом для місячного податкового періоду, до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку, нарахованого за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Кодексу, із загальної суми процентів, нарахованих за податковий (звітний місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці.

Доходи, зазначені у п. п. 170.4.1 п. 170.4 ст. 170 ПК України, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування.

Крім того, згідно з п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, оподаткування доходів військовим збором продовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Підпунктом 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу передбачено, що платниками військового збору є особи, визначені . 162.1 ст. 162 Кодексу, зокрема, фізичні особи резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні.

Об?єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу (п. п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу). Об?єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка збору становить 1,5 відсотка об?єкта оподаткування, визначеного п. п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу (п. п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу).

Враховуючи наведене, доходи платника податку у вигляді процентів, які нараховані на суму вкладного (депозитного) банківського рахунка, включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковуються податком на доходи фізичних осіб за відповідною ставкою і військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Так, сума наведена позивачем до розрахунку без урахування податків та військового збору становить 88979, 79 (а. с. 7)

Сума вкладу становить 190061 (з яких сума вкладу 174566 та 15495 відсотків) (190061 х 16% (річних) х 365 : кількість днів) - формула для розрахунку.

Проте, позивачем не враховано питання оподаткування.

Суд, провів власник розрахунок та встановив, що сума відсотків, з урахуванням податків та військового збору становить 71629,41 грн. (Сума тіла х 16% річних :365 х к-сть днів в місяці х (18,5 податок на дохід ФОП + 1,5 військовий збір) : 100.

Окрім того, в ході судового розгляду відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, на що суд зазначає наступне.

Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивачу стало відомо про не нарахування відсотків за вкладом 05.03.2020, під час закриття депозиту. Тобто, строк у цьому випадку закінчується 05.03.2023.

Якщо взяти за увагу відповідь відповідача від 20.10.2020, якою підтверджено ту обставину, що відсотки не нараховувались то строк позовної давності у цьому випадку закінчується 20.10.2023.

Позивач же у свою чергу звернувся з даним позовом 15.03.2021, тобто у строк визначений Законом, а відтак доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності з боку позивача, є неприйнятними, та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позовної заяви, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в якості відсотків за договором вкладу у розмірі 71 629, 41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1058, 1060, 1061, 1064 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Правекс Банк» про стягнення відсотків по банківському вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Правекс Банк» на користь ОСОБА_1 відсотки за договором вкладу у розмірі 71629 (сімдесят одну тисячу шістсот двадцять дев`ять) грн. 41 коп.

Стягнути з акціонерного товариства «Правекс Банк» на користь ОСОБА_1 судові виплати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

відповідач: акціонерне товариство «Правекс Банк», 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, .

Суддя Р.В. Новак