Справа № 932/5487/24
Провадження № 2-о/932/147/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), самостійно, без участі матері дитини, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дитина постійно проживає із ним і перебуває на його вихованні.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народився їх спільний син, та при народженні дитини, мати ОСОБА_2 не перебувала у шлюбі з батьком ОСОБА_1 , а тому у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою. Виходячи з цього, за вказівкою матері ОСОБА_2 , до відомостей актового запису - дитина внесена, як ОСОБА_4 , інформація щодо батька дитини, внесена зі слів матері. Тому, 24 березня 2021 року за спільною заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 №38/20.22-79 від 23 березня 2021 року реєстратором Шевченківського районного у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внесено відповідні зміни до відомостей актового запису щодо визначення батьківства, безпосередньо батьком дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі внесених змін й доповнень, які підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, того ж дня було видано повторно Свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , виданим 24.03.2021 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. І в силу спільних домовленостей між батьками дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 30 червня 2021 року вирішено питання щодо місця проживання та порядку участі кожного у вихованні дитини. Такі домовленості оформлені і зафіксовані в укладеному між ними Договорі про участь у вихованні та утриманні дитини, який посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Нугаєвою О.М., що зареєстровано в реєстрі за №300. Отже, починаючи з 30 червня 2021 року відповідно до вимог Договору дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із батьком, ОСОБА_1 , та перебуває на його утриманні, вихованні та піклуванні. Впродовж тривалого часу та станом на сьогодень мати - ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, та фактично лише іноді, дуже рідко підтримує зв`язок з сином, безпосередньої участі у вихованні та в житті дитини не приймає, в останнє була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а наразі місце її проживання йомуі не відомо.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року заяву передано на розгляд судді Кондрашову І.А.

Дослідивши зміст поданої заяви та матеріали справи суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі №200/14136/17)

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Відтак, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Нормою ст. 258 ЦПК України встановлено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Як вбачається зі змісту заяви окремого провадження ОСОБА_1 , у останнього із заінтересованою особою ОСОБА_2 є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на те, що мати ОСОБА_2 залишила дитину, участі у її виховані та утримані не приймає, життям дитини не цікавиться, тому заявник просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання ним дитини, що необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дитини та його прав як батька.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За змістом ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За змістом ч. 5 ст. 157 СК України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей за умов, визначених вказаною нормою закону.

Нормою ч. 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Аналізуючи зміст заяви окремого провадження ОСОБА_1 , зокрема мотивування такої заяви, а також характер та правове значення факту, який просить встановити заявник, в контексті наведених вище норм сімейного та цивільного процесуального законодавства, приходжу до висновку, що встановлення заявленого ОСОБА_1 факту, що має юридичне значення, фактично ґрунтується на доведенні ухилення матері спільної із заявником дитини від виконання своїх обов`язків щодо утримання, виховання своєї дитини, а отже рішення суду про встановлення заявленого факту матиме преюдиційне значення для подальшого вирішення спору між батьками дитини про позбавлення матері дитини батьківських прав щодо дитини. Відтак, викладене безумовно свідчить про те, що встановлення заявленого ОСОБА_1 факту пов`язане із наступним вирішенням спору про право між батьками, для попереднього вирішення якого окреме провадження не передбачено.

Як вбачається з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення юридичного факту вбачається спір про право.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Таким чином, суд роз`яснює заявнику, що за його клопотанням сплачена сума судового збору повертається йому за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання дитини з батьком - відмовити.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ