Справа № 724/3188/24
Провадження № 2-о/724/238/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині, Чернівецької області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до вимог заяви просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків сестри ОСОБА_1 зі її братом ОСОБА_3 , станом на день йог смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати ОСОБА_1 членом сім`ї її брата ОСОБА_3 , станом на 23 березня 2022 року.

Заява обґрунтована тим, що заявниця та покійний ОСОБА_3 є рідними сестрою та братом, оскільки у них спільні батьки. У зв`язку із загибеллю брата, з яким вона мала спільний побут, взаємні права та обов`язки і відповідно була членом його сім`ї, звернулася до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року, проте рішенням Міністерства оборони України №71 від 20.05.2022 року повернуто на доопрацювання подані неї документи та визначено необхідність долучити до заяви документи, які підтверджують, що заявниця є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .. Вказує, що встановлення цього факту породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації її прав на призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Йовдій Д.В. в судове засідання не з`явилися, на адресу суду адвокат надіслав заяву, в якій просить здійснити розгляд справи без участі заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Білої У.М. на адресу суду надійшло заперечення на клопотання (заяву), зі змісту якого вбачається, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки тут наявний спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, адже дії заявниці у вигляді подання заяви про виплату їй ОГД призвели до зменшення розміру часток дружини загиблого та їхнього сина. Просили суд винести ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без розгляду, виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

Відповідно до змісту поданої заяви, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту спільного проживання із братом однією сім`єю, визначено встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для одержання виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Як регламентовано ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Водночас, лише за відсутності даних про наявність спору про право дана справа про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Разом з тим, відповідно до наданих представником заінтересованої особи ОСОБА_2 пояснень та матеріалів справи, судом в встановлено, що ОСОБА_1 , як сестра загиблого, вважає себе суб`єктом, яка згідно із Законом має право на отримання грошової виплати, та вчиняла певні дії щодо отримання зазначеної грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, її брата ОСОБА_3 , що свідчить про виникнення та існування між заінтересованою особою ОСОБА_2 , дружиною покійного військовослужбовця ОСОБА_3 , та заявницею спору про право, який належить розглядати у позовному провадженні.

Таким чином, факти, про встановлення яких просить заявник, не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Вимога про встановлення факту спільного проживання вирішується в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Саме такої позиції при застосуванні норм права притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Постановлення даної ухвали безумовно не є перешкодою у доступі заявника до правосуддя, оскільки останній не обмежений у можливості вирішення справи у порядку цивільного судочинства шляхом подання позову на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду та роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 257 ч. 1 п. 5, 259, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику можливість звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК