Номер провадження: 22-ц/813/3310/24
Справа № 499/507/22
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Ростомов Грант Артурович

на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму в розмірі 433 155 грн 00 коп. (чотириста тридцять три тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.01.2019 року відповідачка отримала в борг у нього грошові кошти, а саме: 433 155,00 грн про що написала розписку.

З зазначеної вище розписки вбачається, що відповідачка зобов`язувалася повернути отримані кошти в повному обсязі своєчасно до 31.07.2019 року.

Однак відповідачка свої зобов`язання у строк вказаний в борговій розписці не виконала. Позивач посилається, що неодноразово звертався до неї з вимогою повернути гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повернула. Це змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2023 року ухвалено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) суму в розмірі 246810 (двісті сорок шість тисяч вісімсот десять) гривень 11 копійок.

Рішення суду вмотивовано тим, що стороною позивача було доведено, що відповідачка порушила зобов`язання та не виконала їх в повному обсязі, узагальнивши всі платежі суд прийшов до висновку, що є підтвердженою сума погашення часткової заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 186344,89 грн, а тому до стягнення підлягає 246810,11 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись частково із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Ростомов Г.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що суд першої інстанції помилково визначив суму заборгованості, просить змінити рішення Іванівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2023 року, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) суму в розмірі 241264 (двісті сорок одна тисяча двісті шістдесят чотири) гривень 45 копійок».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення оскаржується в частині сплачених в рахунок боргу 5025,13 грн, які позивач вказував, що не отримував, а квитанція по зазначеній сумі судом першої інстанції не була взята до уваги.

В контексті даного питання, щодо отримання чи неотримання позивачем коштів на суму 5025,13 гривень, в скарзі звертається увага на те, що у позовній заяві позивач наполягав на відсутності повернення грошей з боку відповідача та приховував від суду факт часткового погашення взятих на себе зобов`язань з боку відповідача. І лише після надання доказів часткової оплати сторона позивача визнала факт часткового погашення. Наголошується, що позивач не міг не знати про кошти, що регулярно перераховувалися на його користь з березня 2019 року по грудень 2020 року, а тому сторона відповідача трактує таку поведінку як недобросовісну з точки зору ЦПК України, яка могла б привести до повторного стягнення з ОСОБА_2 вже сплачених нею коштів. Крім того, позивач, заявляючи, що одна з численних транзакцій з картки ОСОБА_2 не проводилась на його користь жодним чином не спростував належним чином не отримання ним вказаного платежу, хоча міг це зробити шляхом надання виписки зі свого рахунку за той самий період.

Також, в скарзі, звертається увага на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що вся виписка з конкретної картки стосується виплат на користь ОСОБА_1 , а тому, одна транзакція без опису серед інших численних не мала стати предметом дослідження.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

В судовому засіданні апеляційного суду, представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ростомов Г.А. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, змінивши другий абзац резолютивної частини оскаржуваного рішення, з врахуванням суми 5025,13 грн як суми оплаченого боргу.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шерстюк П.П. зазначав, що сторона позивача визнає отриману суму в розмірі 5025,13 грн в рахунок погашеного боргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до розписки від 22 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 433 155 гривень, зобов`язалась повернути до 31.07.2019 року в повному обсязі, та зобов`язалась надати графік заборгованості до 15.02.2019 року. Дана розписка написана в присутності двох свідків.

Про недійсність даної розписки відповідачка у суді першої інстанції не заявляла, про написання її під примусом не повідомляла, доказів її недійсності не надавала.

Як вбачається з «Графіку погашення ФОП ОСОБА_2 перед ТОВ «Миколаїв фарм» де початковою датою погашення визначено 11 березня 2019 року, а кінцевою 30 листопада 2019 року. Також, на графіку міститься підпис ОСОБА_1 на лицьовій стороні, на зворотній стороні зазначено про сплату 24000,00 гривень станом на 22 березня 2019 року.

З виписки АТ КБ «Приватбанк» від 28 квітня 2021 року вбачається повернення відповідачкою грошей на суму 153 820,19 гривень, у період з 03 березня 2019 року по 09 грудня 2020 року. Випискою від 12 вересня 2022 року підтверджується сплата додатково 14 070,36 гривень.

Сума, що залишається до виконання є 191 890,55 гривень.

Судом першої інстанції не взято до уваги транзакцію від 28.09.2019 року на суму 5025,13 грн, оскільки в описі транзакції відсутній отримувач зазначених коштів, а тому зазначена сума не врахована до суми погашення боргу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині стягнення боргу не оскаржується і в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Рішення суду оскаржується лише в частині зарахування однієї транзакції в сумі 5025,13 грн в суму погашення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у зарахуванні транзакції в сумі 5025,13 грн до суми сплаченої заборгованості, оскільки рахунки зазначені в цих транзакціях, як і призначення платежу, є однаковими. Не зазначення в одній транзакції призначення платежу не є підставою для не зарахування суми так як надана виписка з банку стосувалась лише виплат на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду про не зарахування суми 5025,13 грн до суми сплаченого боргу.

Доказів не отримання ОСОБА_1 зазначеної суми ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині самої суми стягнення боргу.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, проте помилився щодо суми стягнення боргу, а тому рішення суду слід змінити в цій частині. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Ростомов Грант Артурович, задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2023 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) суму в розмірі 241 264 (двісті сорок одна тисяча двісті шістдесят чотири) гривні 45 копійок».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький