Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку спілкування з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до Оболонського районного суду м. Києва, зазначивши, що 07.11.2009 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.01.2020 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син та дочка сторін проживають разом з відповідачкою, яка перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом, у якому просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному особистому спілкуванні з дітьми та визначити способи його участі у їх вихованні, шляхом встановлення позивачу часу спілкування з сином та дочкою, згідно наступного порядку:

- щотижня кожної п`ятниці та кожної суботи, 3 08 год. 00 хв. п`ятниці до 22 год.

00 хв. суботи з можливістю залишатися на ніч за місцем проживання батька без участі матері;

- безперешкодна участь у спільному святкуванні сімейних та державних свят України;

- на кожне сімейне та державне свято України з 08 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв.;

- щороку кожного липня або серпня місяця 15 календарних днів підряд для спільного відпочинку без участі матері.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.01.2022 справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022 головуючим суддею у справі визначено Анохіна А.М.

Ухвалою суду від 06.07.2022 справу прийнято до провадження і призначено до розгляду.

06.03.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації письмовий висновок щодо розв`язання спору про встановлення порядку спілкування з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні.

З відповіді наданої на виконання ухвали суду Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації повідомлено, що з метою обстеження умов проживання дітей 06.03.2023 було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт. Крім того, згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва №90780528 від 22.03.2023 про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 01.06.2023 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 15.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно з наказом № 1/02-02 від 11.01.2024 суддю ОСОБА_5 відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 01.02.2024 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

29.05.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача і витребувано у Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та у Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації письмовий висновок щодо розв`язання спору між сторонами про встановлення порядку спілкування з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні.

11.06.2024 від Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що спеціалісти Служби неодноразово намагалися з матір`ю дітей, але жодна з таких спроб не виявилася успішною. Крім того, 04.06.2024 спеціалістами було здійснено виїзд за вказаною у матеріалах справи адресою фактичного місця проживання дітей, однак двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

29.07.2024 від Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява, з якої вбачається, що 29.09.2023 працівником Служби спільно з працівником Подільського районного центру соціальних служб здійснено спільне інспектування родини ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 . Здійснити обстеження умов проживання за даною адресою не виявилося можливим, та як двері ніхто не відчинив. У зв`язку з викладеним, керуючись ст. 19 Сімейного кодексу України Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не має правових підстав у наданні висновку.

Ухвалою суду від 29.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, окрім того, останній позов підтримав та не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться їх заяви про розгляд справи без їхньої участі.

З огляду на викладене, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 07.11.2009, про що складено актовий запис №3235.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 05.02.2016, та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Подільським районним у

м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.02.2018.

15.01.2020 рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано.

Як встановлено судом, після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю.

Разом із цим, між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача із даним позовом до суду.

Як проголошено у принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (далі - Декларація), дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як визначено ст.ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У п. 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 «Хант проти України» Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996, п. 78.)

Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких: при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї (рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995).

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 02.11.1989 (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні дітей і таке спілкування не перешкоджає нормальному їх розвитку.

При визначенні способів участі батька у вихованні дітей, суд керується виключно інтересами дітей.

Крім того, суд приймає до уваги вік дітей, необхідність їх духовного і фізичного розвитку, необхідність відвідування ним навчання у школі та позашкільних гуртків та секцій.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що на момент звернення із позовом він працює на посаді директора приватної будівельної компанії ТОВ «ДЖІ ЕС ГРУП БУДІВНИЦТВО» та отримує стабільну заробітну плату. Крім того, регулярно сплачує аліменти, які були встановлені за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.04.2021 у справі №758/9294/19.

Висновком про стан здоров`я відповідача від 28.07.2021 підтверджується, що останній на обліку у лікаря психіатра та нарколога не стоїть.

З довідки Міністерства внутрішніх справ №2537953, встановлено, що за обліками МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 02.08.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дітьми відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку.

У частині 4 статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

З матеріалів справи вбачається, що Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з метою захисту інтересів дітей, використано всі можливі варіанти одержання інформації, проте здійснити обстеження умов проживання дітей та надати висновок щодо розв`язання вказано спору не виявилося можливим.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 11.12.2023 у справі №523/19706/19, передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на їх виховання і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, керуючись положеннями чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особибез самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку спілкування з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні задовольнити частково.

Встановити порядок спілкування та способи участі у вихованні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з його дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у наступному вигляді:

- батько проводить час з дітьми без присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у першу та третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; у другу та четверту суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.;

- батько проводить спільний час (відпочинок) з дітьми без присутності матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 15 календарних днів підряд у липні або червні кожного року;

-батько приймає участь у святкуванні днів народжень обох дітей, за їх згодою.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

позивач - ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору:

- Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 2-Д, ;

- Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 14, .

Повний текст рішення складено 11.10.2024

Суддя О. О. Ковбасюк