Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

01.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 06.10.2021 позовні вимоги роз`єднано, вимоги про стягнення аліментів виділено в окреме провадження.

Ухвалою суду від 19.05.2022 головуючим суддею Хайнацьким Є.С. заявлено самовідвід від розгляду даної справи.

Згідно з ухвалою суду від 28.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 передано на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25.09.2023 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 35% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11.12.2023 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Фокіна О.С. звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою суду від 18.04.2024 заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Фокіної О.С. задоволено, рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.05.2024 представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, а саме не заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій формі в розмірі 1 598,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову та до повноліття дитини.

28.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богданов О.О. подав до суду відповідь на відзив, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 35% від усіх доходів відповідача, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 27.02.1991 №146, в тому числі з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових, додаткових видів грошового забезпечення, (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, винагорода за тривалість безперервної військової служби, грошова допомога за невикористані дні відпустки (основної, додаткової, інших), грошова премія як вид заохочення, встановлений дисциплінарним статутом Збройних Сил України, додаткової винагороди) та всіх інших доходів з січня 2018 року.

22.07.2024 представник відповідача ОСОБА_4 подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про часткове визнання позову відповідачем - у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 23.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представником подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він також просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що підтримує доводи, викладені ним в запереченні на відповідь на відзив.

Із урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 03.10.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2022.

Від шлюбу у сторін є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що дочка ОСОБА_5 проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 та з 01.09.2022 навчається в загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІІ ступенів «Гімназія №107 «Введенська» Подільського району міста Києва, перебуваючи на повному утриманні позивача.

Обставини щодо проживання дитини разом з матір`ю та відвідування нею вказаного навчального закладу підтверджуються інформаційною довідкою про зареєстроване місце проживання дитини, а також довідкою навчального закладу.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України.

Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків, що передбачено ч.2 ст. 51 Конституції України та закріплюється в сімейному законодавстві, відповідно до ст. 180 СК України.

Так, згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, судом також враховується положення ч.3 ст. 181 СК України, згідно з якими за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 3 196,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідач 12.11.2022 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №2267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.11.2022.

Від шлюбу у відповідача з ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Таким чином, на утриманні відповідача, окрім спільної з позивачем доньки, фактично знаходиться малолітня дитина, а також дружина, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, якій немає трьох років.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, суд враховує наявність у відповідача ще однієї малолітньої дитини та перебування на його утриманні дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, та доходить висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №146 від 27.02.1991 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», то такі вимоги є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на нормах закону, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., що відповідає ставці судового збору, яка діяла на момент звернення позивача із даним позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін по справі:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя О. О. Ковбасюк