Справа № 446/2270/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кам`янка-Бузька справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкодавця і спадкоємця на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно ,-

встановив:

01.10.2024, позивачка ОСОБА_1 , звернулась до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом в якому просила суд: встановити факт постійного проживання однією сім?єю спадкодавця ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за позивачкою, право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,17 га цільового призначення - ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Жовтанецької сільської ради, Львівського району, Львівської області; земельну ділянку ОСОБА_3 , 1915 року народження, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , включеної в нову редакції Списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) при роздержавлені і приватизації земель ТзОВ «Жовтанці», Кам?янка-Бузького (Львівського) району, Львівської області площею 1,18 га, цільового призначення - ведення селянського (фермерського) господарства, належала спадкодавцю ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на те, що позивачка та її прадід ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня його смерті фактично проживали разом, були пов`язані спільним побутом, позивачка мала відповідні права та обов`язки щодо догляду за прадідом. За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все майно з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось заповів ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця, позивачка зверталась до приватного нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті прадіда, однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду з позовом.

Ухвалою суду від 18.10.2024 відкрито провадження по справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак представник позивачки адвокат Андрушків С.Є. подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Жовтанецької сільської ради Львівського району, Львівської області будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалися, з огляду на положення ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України у перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексут України передбачено, що усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) дійшла висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено що ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним документами.

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке 11.12.1961 року повторно видане Жовтанецькою сільською радою підтверджується, що ОСОБА_2 , 1914 р.н. та ОСОБА_5 , 1915 р.н. являються подружжям.

3 архівної довідки №Б-257 від 13.082024 року виданої Центральним державним історичним архівом України вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_6 . У даній довідці батьками останньої зазначені: батько - ОСОБА_2 ; мати ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , яке 22.05.1965 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що 22.05.1965 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , в результаті чого остання змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_10 і її батьками є: батько - ОСОБА_7 ; мати - ОСОБА_11 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке 11.05.1985 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_12 в результаті чого змінила своє прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_13 ».

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_14 і її батьками с: батько - ОСОБА_12 ; мати - ОСОБА_15 .

Окрім того, зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_14 уклала шлюб з ОСОБА_16 в результаті чого остання змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_17 ».

Таким чином, вищезазначеними доказами підтверджується, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та ОСОБА_11 перебувають у родинних відносинах як «батьки-дочка». Відповідно, ОСОБА_15 являючись дочкою ОСОБА_11 є внучкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Поряд з тим, позивач ОСОБА_1 являючись дочкою ОСОБА_15 є внучкою ОСОБА_11 та правнучкою по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 15.10.1988 року вбачається, що відповідно до рішення Кам?янка-Бузького райвиконкому №181 від 21.07.1988 ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_2 .

Зі сертифіката на право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) серії ЛВ №001379, який виданий Жовтанецькою сільською радою 16.09.1997 року на підставі рішення сесії сільської ради від 29.10.1994 року вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить середня земельна частка (пай) площею 1,17 га на території Жовтанецької сільської ради.

Довідкою Жовтанецької сільської ради №8/02-08 від 02.04.2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 виконавчим комітетом сільської ради була включена в нову редакцію Списку осіб, які мають право на середню частку (пай) на території Жовтанецької сільської ради площею 1,18 га в умовних кадастрових гектарах. Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 .

3 довідки №909/08-19, яка 19.07.2024 року видана ЦНАП Жовтанецької сільської ради вбачається, що остання до дня смерті проживала у будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав і був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 Жовтанецькою сільською радою не посвідчувався.

Згідно ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов?язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.п.1,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 року. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла до набрання чинності ЦК України, тому щодо спадкування належного їй земельного паю застосовується чинне на день її смерті законодавство, Цивільний Кодекс УРСР (1964 р.). Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки ОСОБА_2 на день смерті своєї дружини ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_9 проживали разом, тому останній як другий з подружжя вважається таким, що прийняв вищезазначену земельну ділянку (пай) після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак до нотаріуса за видачею спадкового свідоцтва не звертався.

Зі заповіту, який 20.11.2005 року складений ОСОБА_2 , підпис на заповіті якого посвідчений секретарем виконкому Жовтанецької сільської ради, реєстр №1039 підтверджується, що останній все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось заповів мені ОСОБА_14 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер мій ОСОБА_2 .

З довідки №9010/08-19, яка 19.07.2024 року видана ЦНАП Жовтанецької сільської ради вбачається, що останній до дня смерті проживав у будинку АДРЕСА_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не змінювався і не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 264 СК України, внуки, правнуки зобов?язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда.

3 довідки №216/02-08 від 19.07.2024 року, яка видана Жовтанецькою сільською радою вбачається, що я ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації проживала разом з ним у будинку АДРЕСА_1 , піклуючись про нього та здійснюючи за ним догляд. Більше того, факт мого проживання разом з прадідом на день його смерті у належному йому будинку підтверджується актом перевірки житлового будинку, складеного відповідною комісією Жовтанецької сільської ради та заявою сусідів: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , якою також підтверджується, що я та прадід до дня його смерті проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 і я здійснювала за ним догляд.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які мають бути оцінені судом.

Вищезазначеними доказами підтверджується, що я та ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня його смерті фактично проживали разом за його місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 і ми спільно вели господарство. Проживаючи разом ми були пов?язані спільним побутом і я мала відповідні права та обов?язки щодо догляду за прадідом, розпоряджалась його пенсією, а це підтверджує наявність нашого спільного бюджету, спільного харчування та сімейних відносин до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1216, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись в наслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 усно зверталась в порядку консультації до приватного нотаріуса Щура Т.В., щодо видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак позивачці було роз`яснено, що у неї відсутній факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а також відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а отже їй необхідно звернутись в суд.

Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивачка ОСОБА_1 проживалп разом з прадідом ОСОБА_2 на час його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Встановивши, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за заповітом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подала, тобто є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , суд вважає що вимоги позивачки про визнання за позивачем, право власності є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю спадкодавця ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно:

-Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 15 жовтня 1988 року на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому № 181 від 21 липня 1988 року та зареєстрованого Червоноградським МБТІ в реєстрову книгу під № 680 15 жовтня 1988 року належав спадкодавцю ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Земельну ділянку площею 1,17 га цільового призначення ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області і відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 001379, виданого Жовтанецькою сільською радою 26 вересня 1997 року на пдставі рішення сесії сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право власності на землю (середню земельну частку) за № 1202 належала спадкодавцю ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-земельну ділянку ОСОБА_3 , 1915 р.н., що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , включеної в нову редакцію списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) при роздержавлені і приватизації земель ТзОВ «Жовтанці», Кам`янка-Бузького (Львівського) району, Львівської області площею 1,18 га цільового призначення ведення селянського (фермерського) господарства, належала спадкодавцю ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набуває законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.11.2024 року.

Суддя М.Л.Самсін