Справа № 761/8414/24
Провадження № 6/761/1396/2024
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря - Лишняк А.О.,

приватного виконавця - Борейка М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Борейка Максима Валерійовича, про примусове проникнення до житла, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижков Сергій Іванович, про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Борейка Максима Валерійовича, про примусове проникнення до житла, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали заяви передано на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Приватний виконавець просить суд надати приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Борейку Максиму Валерійовичу дозвіл на примусове проникнення до квартир АДРЕСА_1 , у якій згідно вимог виконавчого документа необхідно провести опис.

Своє подання обґрунтовував тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Борейка Максима Валерійовича, перебуває виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання ухвали у справі № 761/8414/24 від 03.07.2024 виданої Шевченківським районним судом м. Києва. Єдиний спосіб потрапити до квартири кв. АДРЕСА_1 з метою проведення опису це надання ключів (забезпечення доступу) боржником. Проте боржник ігнорує та всіляко ухиляється від виконання рішення суду і вимог приватного виконавця. Отже, боржник не має бажання виконувати свої зобов`язання та уникає виконання рішення суду попри наявність у нього обов`язків визначених вимогами чинного законодавства. У зв`язку із викладеним приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

В судовому засіданні, яке відбулось 01.10.2024 року, приватний виконавець подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України стягував та боржник в судове засідання не викликались.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024 року у справі №761/8414/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижков Сергій Іванович, про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно, накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належала ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також на майно, яке знаходиться в цій квартирі з проведенням його опису в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» та опечатуванням жилого приміщення (квартири).

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Стягувачем є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 8-Б та проведено опечатування квартири АДРЕСА_5 про що складено відповідний акт та зафіксовано даний факт за допомогою фотофіксації.

Згідно інформації, наданої стягувачем (представником) у заяві про відкриття виконавчого провадження, боржник має доступ (ключі) від квартири АДРЕСА_1 у якій згідно вимог виконавчого документа необхідно провести опис в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Боржника належним чином повідомлено про відкрите виконавче провадження № НОМЕР_5 постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2024, яка направлена рекомендованим відправленням.

Приватний виконавець у поданні вказує, що вимогу від 12.07.2024 № 20855 залишено в поштовій скринці та прикріплено до дверей кв. АДРЕСА_6 де проживає боржник.

Виходом 15.07.2024 за адресою: кв. АДРЕСА_1 , потрапити до квартири з метою проведення опису не виявилось можливим оскільки боржником не забезпечено доступу (не надано ключів) до квартири.

Приватним виконавцем перевірено цілісність пломб (опечаток) на дверях вищевказаної квартири та складено акт від 15.07.2024 де зазначено про вищевикладені обставини.

Приватний виконавець у поданні вказує, що в поштовій скриньці та у дверях кв. АДРЕСА_7 де проживає боржник, приватним виконавцем повторно залишено вимогу від 15.07.2024 № 20993, якою зобов`язано боржника надати ключі (забезпечити доступ) до квартири АДРЕСА_1 на 17.07.2024.

Виходом 17.07.2024 за. адресою: кв. АДРЕСА_1 , потрапити до квартири з метою проведення опису не виявилось можливим.

Приватним виконавцем перевірено цілісність пломб (опечаток) на дверях вищевказаної квартири та складено акт від 17.07.2024 де зазначено про вищевикладені обставини.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2024 року у справі №761/8414/24, скасовано заходи забезпечення позову в частині арешту майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з проведенням його опису в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та опечатуванням жилого приміщення (квартири). Ухвала набрала законної сили, в порядку ст.261 ЦПК України, негайно після її проголошення.

07 серпня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Трутнєвим Сергієм Валерійовичем на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижков Сергій Іванович, про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.09.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Трутнєвим Сергієм Валерійовичем на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року.

Приватний виконавець у поданні вказує, що в поштовій скринці та у дверях кв. АДРЕСА_7 де проживає боржник, приватним виконавцем повторно залишено вимогу від 18.09.2024 № 28354, якою зобов`язано боржника надати ключі (забезпечити доступ) до квартири АДРЕСА_1 .

Виходом 19.09.2024 за адресою: кв. АДРЕСА_1 , потрапити до квартири з метою проведення опису не виявилось можливим.

Шевченківським районним судом м. Києва в ухвалі від 03.07.2024 року встановлено, що кв. АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Статтею 30 Конституції України, ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Так, згідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що з доданих матеріалів не вбачається, що боржник отримував вимоги приватного виконавця особисто або через довірених осіб, був завчасно повідомлений про вихід приватного виконавця для виконання рішення суду, а отже, не встановлено умисного ухилення від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, дане подання приватного виконавця, на думку суду, є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для надання дозволу приватному виконавцю примусового входження до житла боржника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 261, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Борейка Максима Валерійовича, про примусове проникнення до житла, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя: