П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Київ

справа № 754/17142/23

провадження № 22-ц/824/12567/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О. І., суддів - Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н. В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Скрипки О.І.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку та стягнення неустойки.

Позов обгрунтовано тим, що позивач є держателем зарплатної картки (картка для виплат), емітованої АТ КБ «ПриватБанк», інших карток цього банку у нього немає. 31.08.2023 за допомогою додатку «Дія» він отримав інформацію, що в АТ КБ «ПриватБанк» йому начебто було відкрито кредитну лінію розміром 50 000, 00 грн. на картку «Універсальна». Так як він не мав наміру брати кошти в кредит і у нього не було картки «Універсальна», то для уточнення інформації за допомогою Приват24 він зайшов у свій особистий кабінет, де з`ясувалося, що в цей же день, 31.08.2023 з картки «Універсальна» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) трьома платежами через банкомат знято: - о 16:14 - 20 000,00 грн. та 800,00 грн. комісії, разом 20800,00 грн.; - о 16:14 - 20 000,00 грн. та 800,00 грн. комісії, разом 20 800 грн.; - о 16:15 - 7000,00 грн. та 280,00 грн. комісії, разом 7280,00 грн., а всього разом було списано з картки 48 880,00 грн.

Стверджує, що до вказаних операцій він не має жодного відношення. Він не втрачав платіжні картки, не передавав їх третім особам, логін та пароль для входу в мобільний банкінг ним також нікому не передавалися. Свій мобільний телефон він не втрачав і не передавав в користування третім особам, SIМ-карта з номером телефону що зареєстрований в АТ КБ «ПриватБанк» - не втрачалася і не передавалася в користування третім особам. ПІН-код карток, їх CVV2/CVC2 не передавалися третім особам. Таким чином, відбулося безпідставне списання коштів. Як тільки йому стало відомо про факт списання коштів, він одразу звернувся на гарячу лінію банку для блокування картки та з повідомленням про вчинення шахрайських дій, також письмово до АТ КБ «ПриватБанк» зі скаргою щодо безпідставного зняття коштів, та до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 01.09.2023 за фактом крадіжки Деснянським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження 0002634 за ч.4 ст.185 КК України. Станом на момент звернення з даним позовом він визнаний потерпілим в даному кримінальному провадженні. Звернувшись в банк з заявою про несанкціоноване списання грошових коштів з проханням провести за даним фактом відповідну перевірку та відновити залишок коштів на рахунку до стану, який існував до моменту несанкціонованого списання грошових коштів, він отримав відповідь про відмову в поверненні коштів. Отже, він намагався вирішити спір у досудовому порядку, але АТ КБ «ПриватБанк» відмовилося повертати кошти, тому він змушений звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Досудове розслідування також ще триває, винних осіб співробітниками поліції поки що не знайдено. Наразі поки що тільки встановлено, що невідома особа зняла кошти через банкомат за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає про те, що на його звернення банком були направлені листи №20.1.0.0.0/7-230904/26851 від 28.09.2023 та № 20.1.0.0.0/7-231018/28769 від 30.10.2023, ідентичні за змістом, які зводилися до висновку, що банк не вважає за потрібне повертати списані кошти. Також заслуговує на увагу той факт, що кошти були зняті з картки «Універсальна» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яку він ніколи не оформляв і не отримував. В особистому кабінеті Приват24 зазначена картка знаходиться в папці «приховані картки». Він звертався до Банку з проханням роз`яснити - що означає статус картки «прихована», звідки взагалі з`явилася ця картка. Останній раз Банк самовільно відкрив на його ім`я картку «Універсальна» в липні 2021 року, під час оформлення зарплатного рахунку. Але він, дізнавшись про відкриття картки, звернувся на гарячу лінію Банку зі скаргою, після чого 12.07.2021 картка «Універсальна» була закрита. Інших карток він не відкривав. В той же час, в обох листах представником Банку зазначено: «картка № НОМЕР_3 відкрита в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 за допомогою SmartID». При цьому, він не є представником юридичної особи, не являється і ніколи не був фізичною особою підприємцем, ніколи не отримував SmartID та не міг підписувати ним документи.

Позивач наголошує на тому, що він не розголошував ПІНи та іншу інформацію своїх карток, і не втрачав їх, будь-яких письмових та/або усних розпоряджень щодо списання (переказу) грошових коштів з його карткового рахунку відповідачу не надавав, а також не допускав жодних дій, які б могли призвести до втрати або несанкціонованого доступу до інформації, що дозволяла ініціювати здійснення платіжних операцій, отже він не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій з його карткового рахунку на загальну суму 48 880, 00 грн., що свідчить про наявність обов`язку відповідача відновити залишок коштів на його рахунку до стану, у якому він був до проведення несанкціонованих платіжних операцій. Але в порушення вищезазначених норм законодавства, АТ КБ «ПриватБанк» переклав всю відповідальність за здійснення переказів на користувача ОСОБА_2 та у своїх відповідях відмовився повертати безпідставно списані кошти. Також, окрім відмови в поверненні коштів на картку Універсальна № НОМЕР_1 , яка в Приват24 зазначається як «прихована», Банк почав нараховувати проценти на заборгованість в розмірі 48 880,00 грн., що утворилася внаслідок неналежного переказу. При цьому Банк також почав списувати кошти з його зарплатної картки НОМЕР_4 . Так, протягом тільки 4-х днів листопада 2023 року відбулися такі списання: 07.11.2023 - 1432,90 грн.; 08.11.2023 - 279,90 грн.; 09.11.2023 - 580,32 грн.; 10.11.2023 - 290,16 грн.; 11.11.2023 - 133,87 грн. Як вказано в виписці по зарплатній картці, підстава здійснення операції: Автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті 51**97. Так само, в виписці по «прихованій» картці вказано, що 01.11.2023 відбулося списання відсотків за використання кредитного ліміту. За ставкою 3,5% нараховано 3431, 20 грн. Проте, він не підписував з Банком жодних документів, де б він погоджувався на договірне списання коштів з інших своїх рахунків. Таким чином, так зване «договірне списання» коштів з його зарплатної картки - незаконне.

Ураховуючи відсутність доказів того, що він своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, проведення фінансових операцій по картковому рахунку позивача відбулося не за його розпорядженням, позивач не повинен нести відповідальності за такі операції. Натомість, виявивши вчинення кримінального правопорушення, він повідомив про цей факт Банк та звернувся до правоохоронних органів. З урахуванням наведеного позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути 0,1% від 48 880,00 грн., починаючи з 31.08.2023 і по 27.11.2023 (дата подання позовної заяви), що становить 4350,32 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити кошти на рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_2 (картка Універсальна), у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 31 серпня 2023 року в розмірі 48880,00 грн та списати нараховані у зв`язку із цим відсотки, пеню, штрафні санкції, суму комісії за перерахунок грошових коштів. Зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити кошти на зарплатному рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_4 , в якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 31 серпня 2023 року. Стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 4 350,32 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 24 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до AT КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку та стягнення неустойки.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 адвокат Дончак Д. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач весь час співпраці з АТ КБ «ПриватБанк» був користувачем тільки зарплатної картки (картки для виплат), але жодного разу не відкривав кредитну картку.

Грошові кошти були зняті з картки «Універсальна», яку позивач ніколи не оформлював і не отримував. Картка є віртуальною. В особистому кабінеті Приват24 зазначена картка знаходилась в папці «приховані картки». АТ КБ «ПриватБанк» самовільно відкрив на ім`я ОСОБА_2 картку «Універсальна» на початку липня 2021 року, під час оформлення зарплатного рахунку. Позивач звернувся на гарячу лінію банку зі скаргою, після чого 12.07.2021 картка «Універсальна» була закрита. Інших карток він не відкривав.

Як слідує з відповіді банку щодо несакціонованого відкриття віртуальної кредитної картки, з якої потім були зняті кошти, «картка № НОМЕР_3 відкрита в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Приват24 за допомогою SmartID». При цьому слід зауважити, що позивач не є представником юридичної особи, не являється і ніколи не був фізичною особою- підприємцем, ніколи не отримував SmartID та не міг підписувати ним документи.

Як зазначає позивач, він не розголошував ПІНи та іншу інформацію своїх карток, і не втрачав їх. ОСОБА_2 будь-яких письмових та/або усних розпоряджень щодо списання (переказу) грошових коштів з його карткового рахунку відповідачу не надавав, а також не допускав жодних дій, які б могли призвести до втрати або несанкціонованого доступу до інформації, що дозволяла ініціювати здійснення платіжних операцій, отже він не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій з його карткового рахунку на загальну суму 48 880,00 грн, що свідчить про наявність обов`язку відповідача відновити залишок коштів на рахунку позивача до стану, у якому він був до проведення несанкціонованих платіжних операцій.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, постановах Верховного Суду від 23 січня року у справі №202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св 17), від 13 вересня 2018 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61- 10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження №61- 30583св18), від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19 (провадження №61-1035св21).

Суд першої інстанції, ігноруючи приписи статті 614 ЦК України, та правову позицію Верховного Суду в аналогічних справах, переклав тягар доказування вини банку на позивача.

Суд визнав встановленими такі обставини, як недбалість та бездіяльність позивача, в той же час, зазначені обставини не доведені ані судом, ані банком.

Позивач повідомив 9 серпня 2023 року про проблему, яка виникла, але співробітники банку на неї ніяк не відреагували, а лише допомогли заблокувати кредитну картку. Таким чином, саме у діях співробітників банку вбачається та недбалість і бездіяльність, яку суд угледів у діях позивача.

Банк стверджує, що позивач був попереджений про нетиповий вхід, і про необхідність зміни паролю, і про встановлення кредитного ліміту. Але, при цьому, сам же банк вказує, що всі повідомлення приходили не як звичайні СМС, аяк текстові повідомлення в додаток Приват24, тобто щоб дізнатися про їх існування, необхідно час від часу заходити в додаток Приват24.

Банк зазначає, і з цим погодився суд першої інстанції, що встановлено факт обізнаності позивача про шахрайські дії, які мали місце 9 серпня 2023 року, але ж насправді матеріали справи не містять відомостей щодо встановлення таких фактів. Є лише припущення банку, які суд першої інстанції сприйняв як належні докази.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач раніше ніколи не користувався кредитними картками АТ КБ «ПриватБанк», а у випадку самовільного відкриття кредитної картки працівниками Банку в 2021 році, одразу ж поскаржився на гарячу лінію та закрив картку.

Банк постійно запроваджує нові форми обслуговування клієнтів, в тому числі можливість відкриття віртуальних кредитних карток. При цьому зрозуміло що все, що є «віртуальним» тільки збільшує ймовірність шахрайських дій. Таким чином, банк повинен не тільки запроваджувати новації, а й вирішувати питання щодо підвищення безпеки своїх клієнтів в сенсі збереження їхніх коштів та унеможливлення шахрайських дій.

Фактично банк намагається перекласти на клієнта свою провину в можливості для третіх осіб отримати легкий доступ до ПІН-коду, логіну, паролю та інших секретних даних.

При цьому суду не надано доказів на підтвердження сприяння позивача незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Дії позивача після встановлення безпідставності списання його коштів невідомими особами відповідають вимогам законодавства - повідомлення про здійснення неініційованих платіжних операцій за картковими рахунками.

Позивач вважає, що відповідачем було істотно порушено права позивача, оскільки було здійснено операції за кредитним рахунком, які він не замовляв та ге оформляв, що призвело до виникнення заборгованості перед відповідачем, яку на думку відповідача позивач має погашати та нараховує відсотки за користування коштами, які позивач не отримував.

Висновки в даній категорії справ викладені Верховним Судом у постановах від 14 лютого 201 року у справі 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61- 3239св18) та від 20 червня 2018 року справі № 691/699/16-ц (касаційне провадження № 61 -16504св18) та постанові від 05 квітня 202 року №336/3989/19.

Позивач, як користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з карткового рахунку, що відбулося не за його розпорядженням. Виявивши безпідставне списання коштів, він повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів, внаслідок чого відкрито кримінальне провадження та триває досудове розслідування. Отже, позивач вчинив усі можливі дії щодо повідомлення банку про протиправні дії невстановлених осіб за його картковим рахунком, однак відповідач не відреагував належним чином.

Суд не звернув увагу, що зазначені кошти списувались не з віртуальної картки, відкритої зловмисниками, а з зарплатної картки позивача, тобто з абсолютно іншого договору. Тобто проценти, штрафи, пеня нараховувалися по одному рахунку, а списувалися з зовсім іншого рахунку. В той же час, позивач при відкритті зарплатного рахунку не надавав дозволу проводити договірне списання коштів. В договорі між сторонами року відсутня умова щодо договірного списання коштів з інших рахунків.

Відповідач стверджував, що списання здійснюється, бо так прописано в Умовах та правилах надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов розумів позивач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи відповідні заяви, а також те, що вказані документи на момент укладення між сторонами правочинів містили умови, зокрема й щодо права банку здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за віртуальною кредитною карткою.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила Споживчого кредитування.

Витяги з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються позивачем та не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину договорів, укладених між сторонами, шляхом підписання відповідних заяв. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді права та обов`язки сторін за договором, інші цїж передбачені заявою позичальника та анкетою-заявою.

Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотрималось вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та/або надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.

Подібні висновки про застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), та в постанові Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 285/3013/16 від 11 вересня 2019 року.

Таким чином, при підписанні договору сторони не домовились про договірне списання коштів, а Умови та правила надання банківських послуг позивач не підписував. Отже, й відсутні підстави для списання коштів із зарплатної картки позивача, оформленої в АТ КБ «ПриватБанк».

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача АТ «ПриватБанк» Абібулаєва Т. Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне і обґрунтоване. Неправомірність дій чи бездіяльності Банку, як сторони договору, на час розгляду даного позову не встановлено, адже особиста участь позивача в наданні доступу третім особам до своїх рахунків через дистанційний за стосунок Приват 24 підтверджується діями позивача з авторизації платіжного пристрою PHОNE PIXEL 6 PRO/GOOGLE, зі свого власного мобільного телефону, а факт обізнаності про шахрайські дії ще 09.08.2023.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити з викладених у ній підстав..

У судовому засіданніпредставник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Абібулаєва Т. Г. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О. І., вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користувачем карткового рахунку «Картка для виплат» відповідно до анкети-заяви клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правид надання банківських послуг від 14 серпня 2018 року.

Порядок обслуговування клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» визначено Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також «тарифами банку», які надаються клієнтам для ознайомлення у письмовому вигляді. Крім того, під час укладення договору ОСОБА_2 зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанкуwww.privatbank.ua.

31.08.2023 з картки «Універсальна» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), відкритої в той же день трьома платежами через банкомат знято готівкові кошти, а саме: o 31/08/2023 16:14:17 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 -20,800.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV o 31/08/2023 16:14:55 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 -41,600.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV o 31/08/2023 16:15:35 01/09/2023 A10 F DB -7,280.00 UAH -7,000.00 -280.00 -48,880.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV, а всього на загальну суму 48 800,00 грн.

Після проведення вказаних транзакцій позивач звернувся до банку на гарячу лінію, що підтверджено представником відповідача, а також 01.09.2023 до Деснянського УП ГУ НП у м.Києві із заявою про таємне викрадення грошових коштів.

Постановою слідчого у крмінальном провадженні № 0002634 від 01.09.2023 позивача визнано потерпілим у зв'язку із спричиненням йому майнової шкоди.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено.

01.09.2023 та 18.10.2023 позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» зі скаргами.

Листами від 04.09.2023 та 18.10.2023 АТ КБ «ПриватБанк» відмовив ОСОБА_2 у поверненні коштів, посилаючись на п.п.1.1.10.10.3, 1.1.10.10.9 Умов надання банківських послуг, який передбачає, що Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних.

Згідно результатів службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що ОСОБА_4 має фінансовий номер телефону НОМЕР_5 , на який надходили повідомлення з банку.

Відповідно до даних програмного забезпечення АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що 09.08.2023 о 13:04 в ПК банку зафіксовано вхід в акаунт з нетипового пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE та ІР-адреси НОМЕР_6 Kyivstar: o НОМЕР_5 E38F09F5DE94CDD6 09.08.23 13:04 НОМЕР_5 PHONE PIXE6 PRO|GOOGLE ІНФОРМАЦІЯ_6.

Одночасно з цим входом відбувався вхід до застосунку Приват24 з типового пристрою НОМЕР_5 та ІР-адреси НОМЕР_7 , який належить позивачу: o НОМЕР_5 2E7D149ADE873428 09.08.23 13:10 НОМЕР_5 PHONE V206o НОМЕР_5 2E7D149ADE873428 09.08.23 13:20 НОМЕР_5 PHONE V206o НОМЕР_5 2E7D149ADE873428 09.08.23 13:22 НОМЕР_5 PHONE V206.

На направлене позивачу повідомлення в Приват24 про підтвердження входу з нетипового пристрою, позивач підтвердив вхід у Приват24 з нетипового пристрою, тобто здійснив авторизацію пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE зі свого особистого мобільного телефону.

Новим авторизованим пристроєм - PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE під час сесії в Приват 24, акцептованої позивачем зі свого власного телефону, 09 серпня 2023 року було відкрито віртуальну кредитну карту Універсальна № НОМЕР_8 з кредитним лімітом 50 000,00 грн., про що позивачу була надіслана відповідна інформація.

09 серпня 2023 року об 14:11 позивач заблокував вказану картку в Приват 24 як втрачену.

Судом також встановлено, що після виявлення оформлення картки «Універсальна» та встановлення кредитного ліміту в розмірі 50 000,00 грн. позивач ані 09.08.2023, ані в подальшому до відповідача з заявою про шахрайські дії чи несанкціонований доступ не звертався, логін та пароль доступу до особистого кабінету у Приват24 не змінював.

31.08.2023 об 6:20 та 6:31 год відбувається вхід до Приват24 з нетипового, але вже авторизованого позивачем пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE ІНФОРМАЦІЯ_7: НОМЕР_5 E38F09F5DE94CDD6 31.08.23 6:31 НОМЕР_5 PHONE PIXE6 PRO|GOOGLE 46.96.129.158.

Після означеного входу до Приват 24 попередня картка НОМЕР_8 з кредитним лімітом 50000,00 грн була закрита та замовлено нову віртуальну кредитну картку № НОМЕР_1 та подано заявку на встановлення кредитного ліміту.

У результаті таких дій було схвалено кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн на нову віртуальну кредитну картку: Картка: НОМЕР_3 .

Про встановлення ліміту ОСОБА_2 було надіслано повідомлення 31.08.2023 в Приват 24 о 10:00:52 - Текстові повідомлення в Privat24- ОСОБА_5 , ліміт Вашої картки Універсальна 50 000 UAH.

У подальшому, позивачу було надіслано системні повідомлення в додаток Приват24 про активацію картки в Google Pay: o Channels (Privat24) Карта активирована в Google Pay 2023-08-31 16:10:16 Прочитано в Channels (YG) CRMSCENARIO НОМЕР_5 Прочитано P24FIZ 31.08.2023 16:10:16. Після активації картки в Google Pay зняття коштів відбулося на токені НОМЕР_10 через NFC - технологію в банкоматі АТ Ощадбанк АТМ A0901487, Київ, б-р Т. Шевченка,1.

Хроніка операцій зі зняття готівки по карті НОМЕР_1 (A0901487 PAN=357140) наступна: o31/08/2023 16:14:17 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 -20,800.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV o 31/08/2023 16:14:55 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 -41,600.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV o 31/08/2023 16:15:35 01/09/2023 A10 F DB -7,280.00 UAH -7,000.00 -280.00 -48,880.00 A0901487 UKR BRANCH 10026-0165, 1,SHEVCHENKA, KYYIV, A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0165, KYYIV.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував, що до операцій з відкриття картки «Універсальна», встановлення кредитного ліміту в розмірі 50 000,00 грн. та подальшого зняття коштів 31.08.2023 він жодного відношення не має, платіжні картки, мобільний телефон та SIM-карти не втрачав і не передавав, логін та пароль в мобільний банкінг, ПІН-код карток та їх CVV1/CVV2 нікому не повідомляв та не передавав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення вказаної інформації. Позивач самостійно 9 серпня 2023 року здійснив авторизацію пристрою PHONE PIXEL 6 RRO/GOOGLE зі свого особистого мобільного телефону, тобто надав стороннім особам доступ до власного аканту в Приват24. Також, при виявленні підозрілої активності (оформлення картки «Універсальна», встановлення кредитного ліміту) 9 серпня 2023 року позивач банк про можливі шахрайські дії не повідомив, незважаючи на повідомлення банку логін та пароль доступу до особистого кабінету у Приват24 не змінював. Наслідком такої недбалості та бездіяльності позивача стало оформлення 31 серпня 2023 року з пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE, у якого з 9 серпня 2023 року залишився доступ до акаунту позивача у Приват24, нової кредитної картки, встановлення кредитного ліміту та подальше зняття готівкових коштів.

Позивачем не доведено факт списання грошових коштів з його рахунку саме з вини банку, наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні 0002634, де остаточне рішення не прийнято.

Правові підстави для припинення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 перед AT КБ «ПриватБанк» відсутні, оскільки позивачем не доведено, що втрата грошей сталась внаслідок незаконних дій банку.

Також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання банк списати комісію та відсотки (пеню, штрафні санкції), нараховані внаслідок проведення операцій 31 серпня 2023 року, відновити кошти на рахунках позивача та стягнення з банку пені, оскільки такі вимоги обгрунтовані незаконним перерахування грошових коштів, що судом не встановлено, а позивачем не доведено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними, з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що в разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунка в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктом 140 Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 року № 164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частинах першій, шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сервіс Gооg1еРау є безконтактним сервісом, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно встановити на телефон додаток, зазначити банківські картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку можливо користування картками без їх фізичної присутності, в ому числі можливе безконтактне зняття готівки в банкоматі.

Відповідно до п. 2.3.1.1.2., п. 2.3.1.1.3Умов клієнт виходячи з технічних можливостейподає банку розрахункові документи у вигляді електронних документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Сторони узгодили можливість використання клієнтом наступних систем дистанційного обслуговування: система Приват24, в т.ч. мобільна версія, системи «LiqPay», та «Sendmoney», АТМ, ТСО, SMS, месенджери та будь-які інші системи «клієнт-банк», «Клієнт-Інтернет-банк», «телефонний банкінг», «миттєва безконтактна оплата», якщо банком надається така можливість.

Процедура ідентифікації клієнта, який бажає скористатись безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, які узгоджені між клієнтом та банком (фінансовий номер телефону клієнта, ПІН (у випадку, якщо такий встановлено на рахунку клієнта), одноразові паролі, тощо. В пунктах 2.1.4.5.1. та 2.1.4.5.2. Умов передбачено, що клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІН-коди, постійний контроль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати кратки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечить чинному законодавству, Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення картки, доступу третіх осіб до картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї.

Відповідно до пункту 2.3.1.2.11.1. Умов банк зобов`язаний прийняти до виконання дистанційні розпорядження, оформлені і підтверджені належним чином. Дистанційне розпорядження вважається переданим клієнтом і прийняти банком до виконання, якщо клієнт:- для доступу в систему ввів правильні логін (номер мобільного телефону) і пароль;- підтвердив вхід в систему через додаткову перевірку клієнта будь-яким шляхом;- підтвердив вхід в систему через додаткову перевірку клієнта будь-яким шляхом; - підтвердив дистанційне розпорядження на проведення переказу через підтвердження ініціювання переказу клієнта шляхом введення одноразового паролю ОТР та/або шляхом зчитування QR коду та/або перевіркою ПІН-коду картки та/або шляхом IVR дзвінка та/або дзвінка оператора ОКЦ на фінансовий номер телефону. Банк не несе відповідальності за збереження коштів клієнта у разі розголошення клієнтом відомостей про логін та пароль треті особам.

В пункті 2.3.1.2.10.3 Умов зазначено, що Клієнт зобов`язаний не розголошувати відомості про логін і пароль третім особам.

Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою карток, які є електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати картки, розголошенню ПІН або іншої інформації, яка діє можливість ініціювати платіжну операцію. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в Стоп-лист платіжною системою, що визначено в п. 2.1.4.12.4, п. 2.1.4.12.5 та п. 2.1.4.12.9.

Як правильно встановив суд першої інстанції, позивач самостійно 09.08.2023 здійснив авторизацію пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE зі свого особистого мобільного телефону, тобто надав стороннім особам доступ до власного аканту в Приват24. При виявленні підозрілої активності (оформлення картки «Універсальна», встановлення кредитного ліміту) 09.08.2023 позивач банк про можливі шахрайські дії не повідомив, не зважаючи на повідомлення банку логін та пароль доступу до особистого кабінету у Приват24 не змінював. Наслідком такої недбалості та бездіяльності позивача стало оформлення 31.08.2023 з пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE, у якого з 09.08.2023 залишився доступ до акаунту позивача у Приват24, нової кредитної картки, встановлення кредитного ліміту та подальше зняття готівкових коштів.

При цьому здійснення платіжних операцій неможливе без паролю входу до системи «Приват24», які відомі лише позивачу, усіх даних картки «Універсальна», що свідчить про те, що позивачем не було дотримано вимоги Умов щодо забезпечення збереження інформації, необхідної для авторизації клієнта через віддалені канали банківського обслуговування. Підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, позивач погодився виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Зміна логіну в системі «Приват24» можлива лише після того, як було здійснено вхід в систему. Для входу в систему «Приват 24» необхідно не лише мати номер телефону, а й знати пароль входу або у випадку його зміни знати ПІН-код своєї активної картки. Тому для переказу коштів недостатньо лише перевипустити сім-картку та знати фінансовий телефон клієнта, потрібно ще знати пароль входу до системи «Приват24». Для того, щоб його змінити, потрібно знати ПІН-код картки, щоб зняти кошти в банкоматі без картки потрібно також знати ПІН-код картки, з якої знімаються кошти. Для зміни фінансового номеру необхідно вводити ПІН-код картки, а для переведення коштів через IVR-меню необхідно знати 4 цифри картки. Тому без розголошення з боку позивачем ПІН-коду своєї кратки, номеру своїх карток, інша особа навіть після перевипуску сім-картки або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б зайти до системи «Приват24», ні встановити сервіс Gооg1еРау, ні змінити фінансовий номер клієнта та зняти чи переказати кошти.

Слід зазначити, що до відповідача із скаргами про несанкціоноване списання коштів позивач звернувся 01.09.2023 та 18.10.2023.

В Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зроблено висновок, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Відповідно до положеньст. 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності, суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по їх доказуванню.

В ч. 2 статті 78 ЦПК Українипередбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями статті 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У ч. 4 статті 10 ЦПК Україниі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено на суд обов`язок під час розгляду справ застосовуватиКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

У даних правовідносинах встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про виявлення несанкціонованих операцій по своїм рахункам, як то випуск віртуальної картки 09 серпня 2023 року, третіми особами і обізнаністю про це позивача, або при підозрі доступу третіх осіб рахунку та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення визначення часу звернення клієнта до Банку з відповідною заявою, оскільки до моменту повідомлення користувачем Банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за них несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронниі платіжним засобом користувача несе банк.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив хронологію подій, що вказують на те, що клієнт ОСОБА_2 своїми діями, що полягали в намаганні отримати гроші у вигляді допомоги в розмірі 6 500,00 гри, надав свою індивідуальну інформацію шахраям до Приват 24, а Банк про таке не повідомив. Натомість Банк повідомив клієнта в Приват 24 про вхід з нетипового пристрою, яку він власне підтвердив, та надав рекомендацію про зміну пароля до Приват 24.

Новим, авторизованим пристроєм є PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE під час сесії в Приват 24, акцептованої позивачем зі свого власного телефону, 09 серпня 2023 рокубуло відкрито віртуальну кредитну карту Універсальна № НОМЕР_8 з кредитним лімітом 50 000,00 грн. Інформація про таке була надіслана позивачу цього ж дня о 13:09:36 про те, що «ліміт вашої картки Універсальна 50 000,00 UAН» (інформація з ПК Банку про відправлення і доставления повідомлення - LIM008 Текстові повідомлення в Privat24- Channels наявна в матеріалах справи).

Об 14:11 цього ж дня 09 серпня 2023 року позивач встановлює факт неправомірного відкриття картки «Універсальна» з лімітом 50 000,00 грн. у зв`язку з діями шахраїв, проте самостійно її блокує в Приват 24, не повідомляючи Банк про те, що у зв`язку з переходом по посиланню з смс він отримав не допомогу, а кредитний ліміт.

09 серпня 2023 року позивачем не здійснено ані телефонного дзвінка до Банку, ані звернення до спеціалістів в чат з приводу операції з випуску кредитної картки, яка ним не вчинялася, а блокування картки зроблено позивачем в Приват 24, як втрачена.

Позивач, не дивлячись на все вищезазначене, продовжив користування платіжним застосунком Приват 24 без зміни паролю і сповіщення Банку про вчиненні шахрайські дії з його карткою, будучи вже обізнаним про факі відкриття після переходу ним по посиланню на отримання допомоги 09 серпня 2023 року сторонніми особами кредитної картки з лімітом 50 000, 00 грн на його ім`я.

Списань коштів 09.08.2023 не відбулося, так як позивач заблокував картку самостійно в Приват 24, як втрачену, але жодної інформації про шахрайські дії до Банку не надав, пароль до Приват 24 не змінив.

Відтак, треті особи, володіючи інформацію про пароль та логін, маючи на руках авторизований позивачем пристрій PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE, продовжили зберігати контроль над рахунком позивача. Через 22 дні, а саме 31.08.2023 об 6:20 та 6:31 годині відбувається вхід до Приват 24 з нетипового, але вже авторизованого позивачем пристрою PHONE РІХЕІ 6 PRO/GOOGLE ІНФОРМАЦІЯ_7.

Після означеного входу до Приват 24 попередня картка НОМЕР_8 з кредитним лімітом 50 000,00 грн була закрита, а замість неї було замовлено нову віртуальну кредитну картку № НОМЕР_1 та подано заявку на встановлення кредитного ліміту.

В результаті таких дій було схвалено кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн на нову віртуальну кредитну картку. Про встановлення ліміту ОСОБА_2 було надіслано повідомлення 31.08.2021 в Приват 24 о 10:00:52 - Текстові повідомлення в Privat24-Channels (замість ОСОБА_6 , ліміт Вашої картки Універсальна 50 000 UAH).

В подальшому, позивачу було знову надіслано системні повідомлення в додаток Приват24 про активацію картки в GooglePay: Channels (Privat24) Карта активирована в GooglePay 2G13-08.31 16:10:16 Прочитано в Channels (YG) CRMSCENARIO НОМЕР_5/Прочтено P24FIZ 31.08.2023 16:10:16. Після активації картки в Google Pay зняття коштів відбулося на токені НОМЕР_10 через NFC - технологію в банкоматі AT Ощадбанк ATM А0901487, Київ, б-р Т. Шевченка,1. NFC - це технологія бездротового зв`язку, що дозволяє пристроям з`єднуватися між собою на зовсім невеликій відстані у межах 10 см.

Таким чином встановленим є те, що позивач звернувся до Банку лише 31 серпні 2023 року, вже тоді, коли треті особи здійснили дії зі зняття готівки. Майже через 22 дні після встановлення позивачем факту незаконноївикористання його Приват 24 третіми особами, які полягали в замовлені віртуальної кредитної карти НОМЕР_8 , яку позивачем було заблоковано як втрачену. Доказів про інші звернення позивача до Банку в період з 09 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року відсутні, таких доказів не надано і суду апеляційної інстанції.

Таким чином, позивач своїми діями з підтвердження входу до Приват з іншого пристрою, який він особисто підтвердив та авторизував зі свого мобільного телефону 09 серпня 2023 року, розкрив інформацію та надав доступ до Привт 24 та свого фінансового рахунку третім особам.

Колегія суддів зауважує, що 09.08.2023 позивачем вчинені дії з блокування картки без повідомлення відповідача про факт шахрайства.

Посилання на те, що позивач нікому не повідомляв паролі та не надавав доступу до свого Приват 24 не узгоджується з фактичними обставинами справи, а саме фактом його переходу по фішинговому посиланню з виплати допомоги у розмірі 6 500,00 грн та обізнаністю позивача про відкриття йому замість допомоги кредитної картки з лімітом 50 000,00 грн ще 09 серпня 2023 року.

З огляду на зазначене безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що кошти були зняті з картки «Універсальна», яку позивач ніколи не оформляв і не отримував, тобто картка є віртуальною.

На підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення та визнав недоведеним факт несанкціонованого списання коштів з рахунків позивачки, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Хибними є доводи апеляційної скарги у тому щодо покладення на Банк обов`язку доведення вини позивача, враховуючи те, що під час проведення 31.08.2023 операцій в Приват 24 з випуску віртуальної кредитної картки, встановлення кредитного ліміту та додаванням кредитної картки в платіжний пристрій PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE, Банком здійснено автентифікацію клієнта в додатку Приват 24, а саме вхід до платіжного застосунку Приват 24 було здійснено за логіном і паролем позивача з авторизованого ним 09 серпня 2023 року (під час невдалої спроби з отримання грошової допомоги в розмірі 6 500,00 грн) пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE.

Докази щодо авторизації пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE 09 серпня 2023 року особисто позивачем з його фінансового номеру на типовому пристрої наявні у матеріалах справи, які не спростовані позивачем.

Зазначені докази спростовують обставини, викладені позивачем у позові стосовно самовільних дій Банку, зокрема з випуску Іпозивачев кредитних карток.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано апелянтом до апеляційної скарги та не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

Твердження позивача про те, що у відділенні Банку відмовились закрити картку, лише після скарги позивача на гарячу лінію Банку картка була закритане підтверджені жодними належними та допустимим доказами. Натомість відповідачем поданодовідку про закриття кредитної карткиНОМЕР_9 , випущеної 14.06.2021. Закриття рахунку здійснене 12.07.2021.

З урахуванням наведеного колегія суддів зауважує, що держатель платіжної картки зобов`язаний зберігати платіжну картку та інформацію, яка дає змогу користуватися нею (у тому числі ПІН), контролювати рух коштів за своїм картрахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися держателем. Клієнт чи її держатель має негайно повідомити банк про втрату платіжної картки в порядку, передбаченому договором, в іншому разі емітент не несе відповідальності за переказ коштів, ініційований за допомогою цієї платіжної картки, до отримання такого повідомлення. Таким чином, відповідальність за операції, ініційовані за допомогою платіжної картки, несе її держатель. Клієнт, у свою чергу, має право стягнути суму відшкодування з винних осіб, встановлених у кримінальному порядку, якщо такі особи будуть виявлені.

У свою чергу, позивач не надав суду доказів того, що ним було своєчасно повідомлено Банк щодо незаконного використання картки. Аналіз матеріалів справи свідчить, що клієнтом не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера), а тому в цьому випадку відповідальність за операції, що проводилися, несе тільки клієнт.

Суд критично оцінює долучені позивачем до позовної заяви та апеляційної скарги докази, оскільки такі жодним чином не підтверджують обставин, якими обґрунтовується позов.

Разом з тим, наявні у справі докази, подані сторонами, свідчать, що саме дії позивача щодо внесення конфіденційної інформації, необхідної для входу у Приват24 під його обліковим записом та підтвердження такого входу, надавши ці дані невстановленим особам, призвели до компрометації входу у Приват24 під обліковим записом клієнта, і такі дії призвели до незаконного використання ПІНу або іншої інформації від його аккаунту в Приват24, що дало змогу ініціювати платіжні операції по списанню коштів з його рахунку.

Позивач не виконав обов`язку з негайного повідомлення Банку про втрату 09 серпня 2023 року облікової інформації до Приват 24 та факту незаконного використання Приват 24 третіми особами у вигляді випуску кредитної картки НОМЕР_8 з лімітом 50 000,00 грн, хоча володів такою інформацією. Позивач своїми власними діями надав доступ нетиповому пристрою PHONE PIXEL 6 PRO/GOOGLE в додатку Приват 24, авторизувавши його 09 серпня 2023 року шляхом підтвердження даних при проведенні запитів Банку з посиленої автентифікації.

З урахуванням зазначеного, саме позивач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

Тому оцінивши зібрані у справі докази на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними, а тому вірно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що операція зі списання коштів була виконана невідомою особою (особами), колегія суддів відхилила, оскільки на даний час не має жодної інформації про те, що оскаржувана позивачем операція визнана правоохоронними органами або судом шахрайською операцією, а згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а фактично зводяться лише до власної оцінки позивачем письмових доказів у справі, а також є власним тлумаченням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 20 січня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус