Справа № 682/1901/24
Провадження № 2/682/757/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - адвоката Горщара Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів,
25.07.2024 адвокат Горщар Б.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 4500,00 доларів США авансу, сплаченого в рахунок купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
14.10.2024 представник позивачки адвокат Горщар Б.А. подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 4500 доларів США та стягнути з відповідачки сплачений судовий збір.
У вступному слові представник позивачки адвокат Горщар Б.А. змінені позовні вимоги підтримав і пояснив, що 16.11.2021 р позивачка та відповідачка усно домовились про укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . В рахунок вартості квартири відповідачка ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 1500 доларів США. 28.11.2021 р відповідачка взяла у позивачки ОСОБА_1 ще 3000 доларів США та зобов`язалася вирішити всі проблеми з переоформлення квартири до 15.12.2021 року і передала позивачці оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань. Однак до 15.12.2021 р відповідачка не уклала договір купівлі-продажу квартири з позивачкою і кошти ОСОБА_1 не повернула. Оскільки позивачка переконалася у недобросовісній поведінці відповідачки, а також дізналася, що ОСОБА_2 належить всього 1/3 частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , то відмовилася від бажання укласти договір купівлі-продажу цієї квартири. Вважає, що оскільки відпала підстава набуття відповідачкою у власність коштів в сумі 4500 доларів США, то вона зобов`язана повернути ці кошти позивачці. На момент звернення з позовом до суду відповідачка ухиляється від повернення коштів, тому що на зв`язок не виходить, встановити її місце перебування не представилось можливим. Тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки в користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилась повторно, не повідомила про поважні причини неявки, не подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Роз`яснивши представнику позивачки наслідки, суд постановив ухвалити у справі заочне рішення відповідно до вимог ст. 282 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Горщара Б.А., дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного.
З розписки, складеної власноручно відповідачкою ОСОБА_2 , вбачається, що 16.11.2021 вона взяла у ОСОБА_1 завдаток в сумі 1500,00 доларів США за продаж квартири, а 28.11.2021 взяла у ОСОБА_1 3000,00 доларів США та зобов`язалася вирішити всі проблеми, пов`язані з переоформленням квартири в АДРЕСА_2 , до 15.12.2021 року і передала ОСОБА_1 техпаспорт на автомобіль Шевроле Авео, д.р.н. НОМЕР_3 , на підтвердження своїх зобов`язань (а.с.6).
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до статті 178 ЦПК України способом захисту прав відповідача у цивільному судочинстві є відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач викладає свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. За змістом відзив подається лише в межах пред`явлених позовних вимог.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Як вбачається зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).
Як встановлено з фактичних обставин справи, позивачка усно домовилась з відповідачкою про купівлю квартири в АДРЕСА_2 та передала їй 4500 доларів США в рахунок її вартості, а відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася вчинити всі дії щодо переоформлення квартири до 15.12.2021 р, про що склала письмову розписку. Однак ці відносини між сторонами в установленому законом порядку оформлені не були.
З письмової розписки, складеної відповідачкою ОСОБА_2 , вбачається, що до 15.12.2021 р вона зобов`язалась вирішити всі проблеми, пов`язані з переоформленням квартири АДРЕСА_1 . Проте станом на дату звернення з позовом до суду - 25.07.2024 і на теперішній час відповідачка ОСОБА_2 , отримавши від позивачки 4500 доларів США, ухиляється від укладення договору купівлі-продажу квартири, що стверджується Інформацією з Реєстру нерухомості від 03.07.2024 про реєстрацію власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 відповідачки ОСОБА_2 . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2017 № 77927804 співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; частка кожного з них у спільній частковій власності складає 1/3 (а.с.8).
Позивачка ОСОБА_1 втратила інтерес у придбанні квартири АДРЕСА_1 та не бажає продовжувати будь -які правовідносини з відповідачкою ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Отже, якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однією зі сторін, сторона що сплатила кошти, має право вимагати переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона, у цьому випадку позивачка ОСОБА_1 , яка вчинила виконання - передала грошові кошти відповідачці ОСОБА_2 , не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає сплаченим коштам (право власності на квартиру) і згодом відмовилась від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі п.3 ч.3 ст. 1212 ЦК України.
Щодо стягнення суми грошових коштів в іноземній валюті, суд приходить до наступного.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, як зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, а з огляду на положення статті 1212 ЦК України належним виконанням зобов`язання зі сторони боржника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором .
З розписки, складеної власноручно відповідачкою ОСОБА_2 , вбачається, що 16.11.2021 вона взяла у ОСОБА_1 кошти в сумі 1500,00 доларів США за продаж квартири, а 28.11.2021 ще 3000,00 доларів США.
Отже, зобов`язання між сторонами визначене у іноземній валюті і підстав для зміни його грошового еквівалента судом не вбачається. Тому з відповідачки підлягають стягненню в користь позивачки грошові кошти в сумі 4500 доларів США, так як підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з абз.6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Тому при зверненні з позовною заявою майнового характеру до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1% ціни позову, визначеної в іноземній валюті, з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати, що становить 1866 грн 00 коп.
З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 1866,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 141, 263, 265, 282, 289 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , грошові кошти в сумі 4500,00 доларів США та 1866 грн 00 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі Електронний суд.
Головуючий суддя Зеленська В. І.