Провадження № 2/229/411/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Ергашової Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, згідно якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21792 від 20.10.2020 року про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 4813,90 грн. та судових витрат в сумі 908 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.09.2013 року нею був укладений кредитний договір № 04686/0008XSGF з ПАТ «Платинум Банк». На підставі Договору факторингу № 78 від 22 лютого 2018 року було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». У свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15 жовтня 2020 року, відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами». На підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на користь ТОВ «Фінпром Маркет». 20.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., був вчинений виконавчий напис № 21792, за яким проводиться стягнення заборгованості за вказаним договором. Зазначає, що цей виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, обґрунтування чого полягає в тому, що на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованість не була безспірною. Так стягувачем було значно завищено суми вимог, які були пред`явлені позивачу, зокрема сума боргу, яка не відповідає дійсності. Відповідно до виконавчого напису зазначено про стягнення заборгованості за період з 21 лютого 2018 року по 20 жовтня 2020 року включно. Сума заборгованості складає: заборгованість за тілом кредиту 3923,59 грн.; плата за вчинення виконавчого напису 840,31 грн.; загальна сума заборгованості складає 4813,90 грн. Позивачу взагалі не надходило ніяких вимог про усунення порушень, а також жодним чином не було повідомлено про те, що при вчиненні виконавчого напису суму заборгованості може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, що свідчить про спірність суми боргу. Нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і, відповідно, нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог відповідача (кредитора). Після отримання виконавчого напису відповідачем одразу було подано пакет документів для примусового стягнення боргу. Також зазначила, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення. Вказує про незаконність стягнення з неї на користь відповідача суми заборгованості у розмірі 4813,90 грн., оскільки ніяких підстав для стягнення такої суми заборгованості немає. Ніяких підтверджень щодо саме цієї суми заборгованості також немає і не може бути. Вважає, що відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., яким також незаконно та безпідставно було вчинено виконавчий напис № 21792 від 20.10.2020 року, що змушує позивача звернутись до суду за захистом своїх прав.

19 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді, згідно якого він вказує, що спір можливо вирішити в мирному порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, містяться лише посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим пропонує вирішити спір в мирному порядку.

Крім того, 19 листопада 2021 року до суду надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» позовні вимоги визнає та просить задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 21792 від 20.10.2020 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 листопада 2024 року у задоволенні клопотання директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи чинних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом достовірно встановлено, що 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис № 21792 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 78 від 22 лютого 2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №04686/0008XSGF від 30.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.02.2018 року по 20.10.2020 року включно. Сума заборгованості складає: 3923,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 840,31 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 4813,90 грн. (а.с.7).

Постановою від 05.03.2021 року державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ревою О.М. відкрите виконавче провадження № 64731276 про стягнення боргу у розмірі 4813,90 грн. з ОСОБА_1 згідно виконавчого напису № 21792, виданого 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (а.с.10-11).

30.09.2021 року державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ревою О.М. винесено постанову у ВП № 64731276 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення (а.с.3-4).

Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги суд зазначає, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Щодо такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

В позовній заяві позивач зазначила, що вважає, що виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було з`ясовано чи не порушено строк позовної давності, не встановлено чи не погашена заборгованість, не надано всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Суду не надано достовірних доказів того, що нотаріус переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості, що є однією з підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достовірних доказів того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, суд вважає порушеними норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим, що представник відповідача до початку розгляду справи по суті, направив до суду заяву про визнання позову, суд стягує з відповідача на користь позивача 50% судового збору, а іншу частину сплаченого судового збору позивачу слід повернути з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 142, 206, 247, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21792 від 20 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором №04686/0008XSGF від 30.09.2013 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», заборгованості в розмірі 4813 (чотири тисячі вісімсот тринадцять) грн. 90 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, оф. 204, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., іншу частину судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. - повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Є. Дубовик