Справа № 643/5022/24
Провадження № 2-о/643/249/24
УХВАЛА

22.05.2024 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду шляхом направлення вищевказаної заяви на офіційну електронну адресу суду, в якій просить встановити факт: проживання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з народження до березня 2022 року у будинку АДРЕСА_1 ; факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року до березня 2022 року у будинку АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024, справа розподілена судді Довготько Т.М.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, заявник звернувся до суду із заявою у тому числі в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Разом з тим, ОСОБА_1 до заяви не долучено доказів в підтвердження родинних відносин між ним та дитиною ОСОБА_2 (свідоцтво про народження дитини).

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути розглянуті судом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Статтею 318 ЦПК України, передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом вказаних норм закону суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Таким чином, в порушення ст.ст. 315, 318 ЦПК України, в заяві в повній мірі не викладені обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме, що від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, відсутнє посилання на документи та докази, що законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту.

Законодавець у ч 5 ст. 177 ЦПК України зобов`язує додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Всупереч зазначеному у заяві не наведено жодного обґрунтування та не надано доказів неможливості встановлення такого факту у позасудовому порядку.

Також, у заяві заявник вказує мету заяви - подолати труднощі при користуванні електронними сервісами та при оформленні документів, а також подолати юридичну невизначеність адреси проживання до війни.

Суд зазначає, що мета, про яку зазначає в заяві заявник, є загальною, яка не породжує юридичні наслідки та не підтверджує порушення особистих чи майнових прав заявника.

Таким чином, заявник в заяві не зазначає з якою саме метою необхідно встановити факт проживання доньки ОСОБА_2 , з народження до березня 2022 року у будинку АДРЕСА_1 та факт його проживання з 2011 року до березня 2022 року у будинку АДРЕСА_1 , які юридичні наслідки буде породжувати даний факт, та які особисті чи майнові права заявника порушені.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника, заінтересованих осіб.

Разом з тим, заявником у заяві не вказано жодної заінтересованої особи, її місце проживання чи місцезнаходження.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Таким чином, до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Таким чином, заявнику слід вказати заінтересовану особі у відповідності до вищевказаного, зважаючи на поставлену мету, з якою він звернувся до суду з даною заявою та про яку слід зазначити у заяві.

Також, заявником не вказано в якості заінтересованої особи матір дитини ОСОБА_2 її місце проживання, оскільки факт, що просить встановити заявник щодо дитини, може вплинути на її права та обов`язки.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Таким чином, у разі зазначення заявником у заяві заінтересованих осіб, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (заінтересованим особам) копій поданих до суду документів, а саме заяви з додатками.

Відтак заявнику необхідно виправити вищевказані недоліки та привести заяву у відповідність до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Тому, зважаючи на вищевикладене та наявні недоліки, в силу ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАВНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Довготько