Справа № 953/6708/24
Провадження № 2/953/3105/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Глос М. Л.,
за участю секретаря судового засідання Сороченко М. О.,
Представник позивача ТОВ «ОХОРОНА - 18» Чобітько І. В. звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, у якому просить суд стягнути з останнього: заборгованість за Договором № 100841/1А (далі Договір) від 13 січня 2022 року у розмірі 6 949,11 грн., яка складається з: 6 597,06 грн. - сума боргу; 253,63 грн. - інфляційні витрати; 98,42 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані такими обставинами.
13.01.2022 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 100841/1А про надання послуг охорони через пульт централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт відповідача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання умов п. 1.5 Договору позивач позивач встановив на обєкті обладнання прилад приймально-контрольний «Лунь25 ТР» (далі ППК), що належить ТОВ «ОХОРОНА18» на праві власності і не переходить у власність замовника упродовж всього часу дії Договору.
Відповідно до пункту 10.2. Договору, за вимогою однієї з сторін, цей договір може бути припинений або призупинений на певний строк, при цьому сторона-заявник зобов`язана не пізніше ніж за 5 календарних днів листом письмово повідомити про це іншу сторону, а також провести необхідні взаєморозрахунки та виконати всі зобов`язання з дотриманням умов цього Договору, у тому числі передбачених п.3.13 цього Договору.
15.01.2024 року позивач з дотриманням зазначеного вище порядку повідомив ОСОБА_1 про одностороннє розірвання Договору з 22 січня 2024 року, але відповідач не надав виконавцю охоронних послуг доступу на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого ППК та не провів усіх необхідних розрахунків з дотриманням умов Договору, у тому числі передбачених пунктами 3.13., 8.1.4. Договору.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором 24.06.2024 року представник ТОВ «ОХОРОНА18» направив йому вимогу адвоката про сплату заборгованості за договором вартості ППК, яку ОСОБА_1 проігнорував. Своєю поведінкою відповідач порушив вимоги п. п. 3.13, 8.1.4 Договору, відповідно до яких замовник зобов`язаний у триденний строк після розірвання Договору провести всі необхідні розрахунки, повернути ППК або сплатити вартість цього приладу. Зазначені дії ОСОБА_1 зобов`язаний був виконати до 25.01.2024 року, однак до цього часу ППК не повернув і його вартість не сплатив. Внаслідок недотримання відповідачем договірних зобов`язань у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі, еквівалентній 160 доларів США, що на станом 24.07.2024 року у національній валюті за курсом, встановленим НБУ (курс гривні к Долару США на 24.07.2024 року складає 41,2316 грн./дол. США) становить 6 597,06 грн.
З огляду на невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку повернути ППК або сплатити його вартість у визначений строк після розірвання Договору, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у період з 25.01.2024 року до 24.07.2024 року (182 дні), позивач нарахував інфляційне збільшення у розмірі 253,63 грн. та 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 98,42 грн.
Ухвалою від 30 липня 2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи ТОВ «ОХОРОНА18» було повідомлено належним чином. Представник позивача адвокат Матарикіна С. П. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій висловила згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення судових повісток у формі смс-повідомлень на номер мобільного телефону, зазначений ним під час укладення Договору, а також засобами поштового зв`язку за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, яке зазначено у позовній заяві і підтверджено даними Єдиного державного демографічного реєстру. Проте відповідна поштова кореспонденція поверталася оператором поштового зв`язку через закінчення терміну зберігання. Інші адреси і засоби зв`язку ОСОБА_1 позивачу і суду невідомі. За таких обставин суд вжив усіх передбачених законом необхідних і можливих заходів для сповіщення відповідача про розгляд справи і процесуальні можливості для цього вичерпані.
З огляду на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (набрала чинності для України 11.09.1997 року), відповідно до яких здійснення судового розгляду упродовж розумного строку є одним із елементів права людини на справедливий суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Верховний Суд, узагальнюючи судову практику, зазначив, що інститут заочного провадження спрямований на Реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства. У цій Рекомендації Комітет Міністрів акцентував увагу на важливості доступу сторін до спрощених і оперативніших судових процедур, захисту їх від невиправданих затримок, для чого необхідні надання і реалізація судом повноважень здійснювати судочинство більш ефективно.
За таких обставин, оскільки відповідач, у встановленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався, відзиву не подав, і представник позивача не заперечує проти прийняття заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне і можливе постановити заочне рішення на підставі поданих письмових доказів.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав.
13.01.2022 року між ТОВ «ОХОРОНА-18» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 100841/1А на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 1.5. Договору він укладається після обладнання «Об`єкта» комплектом засобів сигналізації. Відмова Замовника від обладнання технічними засобами сигналізації місць можливого проникнення і проведення заходів щодо технічного укріплення Об`єкта обумовлюється письмово в Паспорті об`єкта (Додаток № 1). У разі потреби для підключення Об`єкта до пульту централізованого спостереження Замовник забезпечує допуск фахівця Виконавця для встановлення ППК «Лунь», за допомогою якого ведеться спостереження за Об`єктом та його охорона. ППК є і залишається власністю Виконавця і не переходить у власність Замовника протягом всього часу дії цього Договору. Замовник несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого Виконавцем ППК з настанням наслідків, передбачених п. 8.1.4 Договору.
На підставі пункту 10.2 Договору за вимогою однієї із Сторін він може бути припинений або призупинений на певний строк, при цьому Сторона-заявник зобов`язана не пізніше ніж за 5 календарних днів листом письмово повідомити про це іншу Сторону, а також провести необхідні взаєморозрахунки та виконати всі зобов`язання з дотриманням умов Договору, у тому числі передбачені п. 3.13.
Згідно з пунктом 3.13 Договору в разі його розірвання Замовник зобов`язаний провести в 3-денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим Договором, а також забезпечити у 3-денний строк доступ фахівця Виконавця на Об`єкт для проведення демонтажу встановленого Виконавцем ППК. Юридичні наслідки неповернення ППК з будь-яких підстав передбачені в п.8.1.4 цього Договору.
Відповідно до пункту 8.1.4 Договору у разі пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин встановленого на Об`єкті Приладу приймально-контрольного «Лунь-25ТР» Замовник у 3-денний строк у безумовному порядку сплачує на розрахунковий рахунок Виконавця його вартість у розмірі, еквівалентному 160,00 доларів США. Оплата проводиться в національній валюті України за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку.
На виконання умов пункту 1.5 Договору для надання послуг ТОВ «ОХОРОНА18» встановило на Об`єкті обладнання ППК «Лунь-25ТР», який належить позивачу на праві власності та не переходить у власність відповідача як замовника послуг протягом всього часу дії цього Договору.
Згідно з наведеним вище пунктом Договору Замовник, тобто відповідач, несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого Виконавцем ППК, а в разі його пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин на підставі пункту 8.1.4. Договору зобов`язаний у 3-денний строк у безумовному порядку сплатити на розрахунковий рахунок Замовника його вартість у розмірі, еквівалентному 160 доларів США за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку.
15.01.2024 року ТОВ «ОХОРОНА18» на підставі п. 10.2 Договору листом (вих. № 3) повідомило ОСОБА_1 про розірвання в односторонньому порядку Договору з 22.01.2024 року і про обовязок відповідача як замовника послуг повернути встановлений на об`єкті ППК або сплатити його вартість у сумі 6 054,18 грн (а. с. 29).
Проте ОСОБА_1 не надав позивачу доступу на об`єкт для проведення демонтажу встановленого ППК, не повернув цей прилад і не сплатив його ватість.
У зв`язку з зазначеним 24.06.2024 року ТОВ «ОХОРОНА18» направило відповідачу вимогу адвоката (вих. № 78) про надання у 7-денний строк з дня її пред`явлення доступу фахівцю охоронної компанії до об?єкта для демонтажу встановленого засобу сигналізації або сплату вартості ППК (а. с. 30, 31). Зазначну обставину підтверджено копіями поштового відправлення та відповідної квитанції (а. с. 32, 33). Проте на вимогу адвоката відповідач також не відреагував.
Відповідно до пункту 3.13. Договору у разі його розірвання і непроведення у 3-денний строк всіх необхідних розрахунків за Договором і неповернення з будь-яких підстав ППК позивачу для ОСОБА_1 настають правові наслідки, що зазначені у пункті 8.1.4. щодо обов`язку оплатити у безумовному порядку вартість ППК у 3-х денний строк після розірвання договору, тобто до 25.01.2024 року.
Викладені обставини і зміст договірних зобов`язань дозволяють констатувати, що ОСОБА_1 не виконав своїх обов`язків, передбачених п. п. 3.13, 8.1.4 Договору, оскільки у 3-денний строк після його розірвання не надав фахівцю ТОВ «ОХОРОНА18» доступу до об`єкта для демонтажу ППК, не повернув прилад і не сплатив його вартість.
Даючи зазначеним обставинам юридичну оцінку, суд керується такими нормами процесуального і матеріального права.
Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У розумінні ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За дефініцією, наведеною у ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановивши фактичні обставини справи за підсумками дослідження, аналізу й оцінки поданих позивачем письмових доказів, суд констатує, що правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є зобов`язальними і регулюються положеннями Книги п`ятої, зокрема, глав 47, 48, 5053 ЦК України.
Зокрема, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 3 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як унормовано ст. ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
За вимогами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У силу ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Окрім наведеного, згідно з приписами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з наведеного ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити позивачу заборгованість за Договором вартість неповерненого ППК, що на момент звернення ТОВ «ОХОРОНА 18» до суду становить 6 597,06 грн.
З огляду на невиконання відповідачем зобов`язання в установлений договором термін з нього підлягає стягненню також сума інфляційного збільшення за період з 25.01.2024 до 24.07.2024 (182 дні) у розмірі 253,63 грн., а також 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 98,42 грн.
Виходячи з наведеного, повно та всебічно з`ясувавши обставин справи за результатами оцінки поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача процесуальні витрати: 2 422, 40 грн. судового збору, 2000,00 грн. на професійну правничу допомогу, 44,10 грн. витрат на відправлення вимоги про сплату заборгованості, 116, 60 грн. витрат на відправлення ОСОБА_1 копії позовної заяви з додатками.
Такі витрати є обґрунтованими і підтвердженні належними та достатніми доказами: платіжною інструкцією № 368 від 24.07.2024 року про сплату судового збору; договором про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року, Додатком №1 до цього Договору, Актом від 24.07.2024 року прийомупередачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року; квитанціями поштової служби «Е-Пост» № 1184025 від 26.06.2024 року та № 1195423 від 24.07.2024 року (а. с. 12, 32, 3739, 43, 47).
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 4, 11, 509, 901, 903 ЦК України та керуючись ст.ст.3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 142, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА18» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. Л. Глос