Справа № 932/2703/23
Провадження № 6/932/149/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення грошової компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить суд розстрочити ОСОБА_1 виконання судового рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/2703/23 від 30.01.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у праві спільної сумісної власності на майно- транспортний засіб марки «МАЗ 437041-222» 2008 року випуску в розмірі частини від середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 116105 (сто шістнадцять тисяч сто п`ять) грн, 00 коп., терміном на 11 (одинадцять) місяців з дня постановления ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 10 555 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 932/2703/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя. Рішенням суду по справі № 932/2703/23 від 30.01.2024 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у праві спільної сумісної власності на майно-транспортний засіб марки «МАЗ 437041-222» 2008 року випуску, в розмірі частини від середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 116105 (сто шістнадцять тисяч сто п`ять) грн, 00 коп., судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн, 61 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) грн, 00 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн, 00 коп. Враховуючи загальний економічний стан в країні, відповідач по справі не має достатнього матеріального статку за рахунок якого може виконати рішення. Разом з цим, сума, яка підлягає стягненню з відповідача є доволі завеликою та не може бути виплачена ним відразу. Відповідач не відмовляється від виконання судового рішення, однак існують обставини, що унеможливлюють виконання рішення відразу, до прикладу: на утриманні ОСОБА_3 перебуває дружина. Більш того, відповідач має зобов`язання та виплачує аліменти на утримання своєї дитини додаткові витрати на утримання дитини. У зв`язку із чим просить суд врахувати відношення відповідача до справи, так ОСОБА_1 визнав позовні вимоги, що узгоджуються із засадами добровільності поділу майна, відповідно до норм ст. ст. 57, 60, 61, 70, 71 СК України.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Усенко А.О. письмово просила провести судове засідання без участі відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бур`янський А.В. через канцелярію суду надав заперечення щодо задоволення клопотання відповідача, посилаючись на те, що визнання позову не дає підстав відповідачу зловживати своїми правами та не виконувати рішення суду, кріт того, відповідач надав не достовірну інформацію щодо свого майнового стану, також відповідачу відомо, що малолітня дитина позивача з моменту народження є інвалідом та потребує постійного та багато вартісного лікування, а також відповідач приховав сімейне майно та витратив його на шкоду інтересам родини, просив відмовити у задоволенні заяви та провести судове засідання без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, ними було придбано майно, а саме: транспортний засіб марки «МАЗ 437041-222» 2008 року випуску, причіп марки «ПГМФ 8921», 2017 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . З приводу вищевказаного майна між сторонами є спір, у добровільному порядку поділити це майно не бажають.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенні.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у праві спільної сумісної власності на майно-транспортний засіб марки «МАЗ 437041-222» 2008 року випуску в розмірі 1/2 частини від середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 116 105 (сто шістнадцять тисяч сто п`ять) грн, 00 коп., а також стягнуто судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Виходячи з вимог ст. 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із нормами ст.18 ЦПК України, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року, набрало законної сили і є обов`язковими до виконання.

Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного стану, запровадженого та продовженого указами Президента України діючим законодавством не передбачено.

Натомість, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється, тобто будь-яких обмежень у здійсненні правосуддя не встановлено.

Крім того, Конституційний Суд України зазначав, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 26 червня 2013 року№ 5-рп/2013).

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися також інтереси стягувача.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, відповідач посилалася на скрутне матеріальне становище у зв`язку з тим, що він має на утриманні дружину, яка не працює.

ОСОБА_1 не надано доказів наявності чи відсутності джерел доходу, отже не доведено його матеріальне становище, а наявність у боржника дружини не може свідчити про неможливість виконання покладеного на нього обов`язку виконання рішення суду.

Окремо, суд звертає увагу що жодних належних та допустимих доказів щодо фінансового стану боржника суду не надано, не надано відомості про наявність та обсяг заощаджень, або їх відсутність, відсутність транспортних засобів тощо.

Таким чином, судом не встановлено наявності виняткових обставин, передбачених ст. 435 ЦПК України, які можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з ОСОБА_1 суми присудженої судом.

Разом з тим, суд також враховує, що ОСОБА_1 не надано суду доказів, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, що позбавляє його можливості виконувати рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з огляду на вимоги ст. 435 ЦПК України, не має правових підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 10-13, 18, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 435 ЦПК України, на підставі ст. 129-1 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення грошової компенсації в рахунок виплати вартості частки в об`єкті спільної сумісної власності подружжя залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ