Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2024 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка та рідна сестра матері ОСОБА_3 . На день її смерті відкрилася спадщина, яку позивач має намір успадкувати. ОСОБА_3 розпорядилась спадковим майном заповітом на ім`я ОСОБА_4 , який був її племінником, та на момент відкриття спадщини і по даний час проживає в російській федерації і є її громадянином. Він повідомив, що спадщину за заповітом не прийняв і приймати не збирається та передав заповіт ОСОБА_1 . Однак вона не може оформити спадщину, оскільки не подала вчасно заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини з поважних причин, а тому вимушена звертатись в суд із позовом про продовження строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду доповнення до позовної заяви. В доповненні вказувала, що вона як спадкоємиця третьої черги хотіла подати заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору, але зробити цього не змогла з незалежних від неї причин. Спадкодавець, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , це і є часом відкриття спадщини і шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 06.04.2021 року, однак, саме в цей період верувала страшна пандемія коронавірусної хвороби (COVID-19) 2019 спричинена SARS-CoV-2, яка на той час перебувала у гострій фазі, що вимагало від позивача вжиття заходів для захисту власного життя і здоров`я. Поширення пандемії коронавірусної хвороби на території України і встановлення карантину з 12.03.2020 по 30.06.2023 року з введенням обмежень на пересування і перебування у публічних місцях, встановленням особливих режимів у роботі різних установ та державних органів є загальновідомими обставинами і не підлягають доказуванню. У зв`язку із запровадженням карантину, було обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, а також необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), перешкоджало і вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки. В 2022 році її викликали на роботу і 02.02.2022 року позивач прибула до Іспанії у місто Малагу, де працює по даний час. Вона планувала повернутись в Україну та нарешті подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє і на час розгляду цієї справи. Позивач перебувала в стресовому стані, постійно хвилювалась і досі переживає за життя наших захисників, рідних та близьких та за своє життя також. Повернувшись 13.08.2023 року в Україну вона звернулась в приватну нотаріальну контору, щоб вже таки подати заяву про прийняття спадщини, як спадкоємиця третьої черги, відповідно до ст.1263 ЦК України. Однак, приватний нотаріус Крижанівський Андрій Петрович, листом від 17.08.2023 року № 91/01-16 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і порадив звернутись із відповідною заявою до суду, оскільки був пропущений 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Також, нотаріус підтвердив, що спадщину за заповітом ОСОБА_4 не прийняв. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини, просила врахувати наведені правові висновки Верховного Суду, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; працю за кордоном, а також впровадження карантинних та конституційних обмежень, пов`язаних із поширення пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України з встановленням карантину з 12.03.2020 по 30.06.2023 р., збройну агресію рф та введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року і її перебування на роботі за кордоном з 02.02.2022 року по 12.08.2023 рік. Вказані життєві обставини позбавили її можливості звернутись із заявою до нотаріуса в установлений законом строк, унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті тітки, а відтак, позбавлення її права на отримання спадкового майна, становитиме непропорційне втручання у її право власності, оскільки не вбачається жодної нагальної суспільної потреби для позбавлення її права власності на спадкове майно.

Представник відповідача Барської міської ради Вінницької області не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_3 , що підтверджується її свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 08.10.2020.

Позивач є племінницею спадкодавця, що підтверджується відповідними документами.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 16/25 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 12.05.1982 р., який посвідчений Жмеринською державною нотаріальною конторою 12.05.1982 р. № 699 зареєстрований Могилів-Подільським МБТІ 07.07.1982 р. за реєстровим № 854, та договору про порядок користування жилим будинком від 01.10.1986 року, зареєстрований державним нотаріусом та внесений в реєстр за № 1354. Вищевказаний будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0518 га, яка надана ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 783182 від 27.11.2008 року, кадастровий номер :01:051:0006.

На випадок своєї смерті, ОСОБА_3 , розпорядилася спадковим майном, заповітом на ім`я ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Барської державної нотаріальної контори Вінницької області Залевською М.Н. 17.11.2011 року за реєстровим № 1-3590.

Через карантинні обмеження, та через те, що позивач ОСОБА_1 після смерті тітки ОСОБА_3 , перебувала за кордоном, вона не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, а також територіальна громада на спадщину не претендує.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи карантинні обмеження та те, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебувала за кордоном, що є поважною причиною пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення її додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: