печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року у розмірі 105 333,56 грн., з яких: 94 907,18 грн. - основна заборгованість; 8 835,52 грн. - інфляційні збитки; 1 590,86 грн. - 3% річних, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» зазначає, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . 03.11.2011 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» та відповідачем було укладено договір № 141-038/1 про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг. ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги в будинку АДРЕСА_2 . Відповідач отримувала послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальні та додаткові послуги, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 94 907,18 грн. Також за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано інфляційні збитки у розмірі 8 835,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 590,86 грн., що разом із сумою заборгованості 105 333,56 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року у розмірі 105 333,56 грн, з яких: 94 907,18 грн. - основна заборгованість; 8 835,52 грн. - інфляційні збитки; 1 590,86 грн. - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2023 року задоволено, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2023 року скасовано, справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін призначено до розгляду по суті на 15.10.2024 року.

15.10.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, та судове засідання призначено на 04.11.2024 року.

В судове засідання 04.11.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.

Представник позивача у заяві від 31.10.2023 року просила розглядати справу за відсутності представника позивача.

Оскільки, як визначено у ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вирішив розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги в будинку АДРЕСА_2 .

03.11.2021 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (далі - Виконавець) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) укладено договір № 141-038/1 про надання послуг (далі - Договір), предметом якого є надання Виконавцем послуг з утримання з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку та на його прибудинковій території, а Споживачем своєчасної оплати цих послуг з утримання будинку у строки та на умовах, передбачених цими Договорами (а. с. 6 - 13).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Як визначено у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач одержує житлово-комунальні послуги, проте, за них не сплачує в установленому законом порядку.

Так, за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги становить 94 907,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (а. с. 18).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно наданого відповідачем рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за липень 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 становила 118 224,09 грн., а всього до сплати була зазначена сума 120 847,99 грн. (а. с. 100), однак, відповідно до копій чеків від 09.08.2023 року, відповідач сплатила 120 850,00 грн. (а. с. 100а). Крім того, відповідно до рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за серпень 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 відсутня (а. с. 101).

Отже, станом на час розгляду справи, за ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання інфляційні збитки у розмірі 8 835,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 590,86 грн. за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, оскільки у позовній заяві ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг за період часу з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року у розмірі 105 333,56 грн., з яких: 94 907,18 грн. - основна заборгованість; 8 835,52 грн. - інфляційні збитки; 1 590,86 грн. - 3% річних, а остання сплатила 120 850,00 грн., тобто повністю погасила заборгованість з урахуванням інфляційних збитків та трьох процентів річних, відтак, правові підстави для стягнення додатково інфляційних збитків та трьох процентів річних відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 щодо стягнення інфляційних збитків у розмірі 8 835,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 590,86 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1092 від 23.03.2023 року на суму 2 680,40 грн та № 1430 від 19.04.2023 року на суму 3,60 грн. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», адреса: 01103, м. Київ, вул. Андрія Верхогляда, буд. 16, прим. 270, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 04.11.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко