Справа № 367/8300/20
Провадження №2/367/764/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування завданих збитків,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування завданих збитків.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

06 травня 2020 року, близько 12 год., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Університетська-Незалежності, виїжджаючи на нерівнозначне перехрестя не надала перевагу у русі автомобілю Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів.

Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 12.06.2020, вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .

Вказує, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач повідомив позивача про наявність у останньої поліса цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки АЕ9042234, який був укладений з СК «ТАС», поліс ЕР/108138865 від 25.01.2020.

З метою отримання страхового відшкодування та встановлення розміру матеріального збитку позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_5 ».

Відповідно до звіту №05/2020 від 24 травня 2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 41 167, 92 грн., а вартість відновлювального ремонту (повна вартість ремонту) становить 97 464, 72 грн. Крім того, позивач поніс додаткові витрати в розмірі 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

01 червня 2020 року позивачем до СК «ТАС» була подана заява на отримання страхового відшкодування, а 04 червня 2020 року третьою особою був підготовлений попередній розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір матеріального збитку становить 33 545, 27 грн.

Вищезазначена сума була сплачена на рахунок позивача 10.06.2020.

15 червня 2020 року в умовах СТО був повністю відновлений пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причому фактичні затрати виявились менші, ніж розраховані оцінювачем. Так, розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до Наряду-замовлення №287-06 від 15 червня 2020 року та товарного чеку від 15 червня 2020 року склав 80 850 грн., замість 97 464, 72 грн., як зазначено в експертному висновку.

Таким чином, фактичні витрати позивача на відновлення транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , склали 80 850 грн. відновлювальних робіт та 1000 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, загалом 81 850 грн.

Враховуючи той факт, що третьою особою СК «ТАС» було відшкодовано матеріальний збиток в розмірі 33 545, 27 грн., тому залишок невідшкодованих фактичних витрат становлять 48 304, 73 грн.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь 48 304, 73 грн. матеріальної шкоди, судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 , не погоджуючись із позовом, подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав.

Зокрема, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що із наданого позивачем експертного звіту №05/2020 від 24.05.2020 вбачається, що сума реального збитку, заподіяного позивачу, становить 41 167, 92 грн., при цьому, позивач стверджує, що сума фактичних витрат на відновлювальний ремонт становить 81 850 грн., посилаючись на наряд-замовлення та товарний чек, однак вказані документи, на думку відповідачки, жодним чином не підтверджують факту сплати зазначених в них коштів, та проведення ремонтних робіт і продажу запчастин.

Також, зазначає, що відповідно до копії заяви позивача від 01.06.2020, адресованої АТ «СГ «ТАС», позивач погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 41167, 92 грн. Зазначена сума з вирахуванням ПДВ була сплачена АТ «СГ «ТАС» на банківські реквізити позивача, зазначені ним в заяві на виплату страхового відшкодування.

За договором страхування №108138865 від 25.01.2020, ліміт відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб відповідачем становить 130 000 грн. Ця сума покриває суму збитків позивача навіть, якщо не брати до уваги висновки експертного звіту №05/2020 від 24.05.2020 та норм чинного законодавства України з оцінки майна.

Також, відповідачка ОСОБА_3 зазначає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначає про те, що відповідачем неправильно розтлумачено законодавче визначення понять: «вартість відновлювального ремонту», «матеріальний збиток», «фізичний знос» та «ліміт відповідальності». Вказана у страховому полісі грошова сума 130 000 грн. це ліміт відповідальності саме матеріального збитку, а не відновлювального ремонту. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно Звіту №05/2020 від 24.05.2020 СОД ФОП ОСОБА_5 без ПДВ становить 36 045, 27 грн. Франшиза, згідно Поліса №ЕР-108138865 становить 2500 грн., а тому ПАТ «СГ «ТАС» було розраховане страхове відшкодування наступним чином: 36045, 27 (вартість ремонту з урахуванням зносу без ПДВ) 2500 (франшиза) = 33 545, 27 грн. Таким чином, АТ «СГ «ТАС» в передбаченому законом порядку здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 33 545, 27 грн., а отже, належним чином та в повному обсязі виконало своє зобов`язання за полісом №ЕР-108138865.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2024 року залучено до участі в цивільній справі №367/8300/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди в якості правонаступників позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якого є ОСОБА_1 .

У судове засідання позивачі, їх представник, відповідач, її представник, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, від представника позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши надані докази, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був власником транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно із постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2020 року, 06.05.2020 р. о 12:00 год. в м. Ірпінь на перехресті вул.Університетська-Незалежності, водій ОСОБА_3 керувала автомобілем DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи на рівнозначне перехрестя не надала дорогу автомобілю VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, авто отримали механічні пошкодження, чим порушила п.16.11 ПДР України та вчинила правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до полісу №108138865 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, станом на 06.05.2020 автомобільDAEWOO MATIZ,д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований СГ ТАС, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 гривень.

06 травня 2020 року позивачем проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого йому як власнику колісного транспортного засобу у суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 .

Відповідно до Звіту №05/2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 24.05.2020 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу станом на 06.05.2020 складає 41 167, 92 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 за витратним підходом складає 97 464, 72 грн.

Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера №05/2020 від 24.05.2020, ОСОБА_4 сплатив ФОП ОСОБА_5 1000 грн. за проведення оцінки транспортного засобуVolkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

01 червня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП 06 травня 2020 року ОСОБА_3 , водієм транспортного засобу Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно із копією листа Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Шеремету О.Л. від 04.06.2020 №08111/9120, матеріальний збиток ОСОБА_4 як власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначено згідно Звіту №05/2020 від 24.05.2020 СОД ФОП ОСОБА_5 , без ПДВ на матеріали та складові, становить 36045, 27 грн. 2500 грн. (франшиза) - 33 545, 27 грн.

Згідно копії виписки із банківської карти АТ КБ «Приватбанк», належної ОСОБА_4 , на рахунок останнього 10.06.2020 від АТ СГ «ТАС» надійшли грошові кошти в сумі 33 545, 27 грн. як страхове відшкодування згідно договору №ЕР 108138865.

Відповідно до копії листа Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Шеремету О.Л. від 17.08.2020 №12299/9120, якому роз`яснено, що у АТ «СГ «ТАС» не виникає обов`язку доплати страхового відшкодування, оскільки коефіцієнт зносу замінених складових, згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, становить 70 %, що дорівнює 45 920 грн. Вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу запчастин та франшизи (80850 грн. 2500 грн.) становить 32 430 грн., при цьому, АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 33 545, 27 грн., що перевищує вартість матеріального збитку, згідно наданих ОСОБА_4 документів.

Відповідно до копії наряду-замовлення №287-06 від 15 червня 2020 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (акт виконаних робіт) щодо автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_6 виконано роботи на загальну суму 80 850 гривень.

Згідно із товарним чеком від 15 червня 2020 року ФОП ОСОБА_6 сплачено кошти згідно наряду-замовлення №287-06 від 15.06.2020.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ФОП ОСОБА_6 займається видом діяльності 45.20 Технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області складено відповідний актовий запис №295.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом без врахування зносу) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені статтями 1166, 1167, 1187 ЦК України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже, особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат.

Позивачем розраховано різницю суми відшкодування матеріальних збитків, виходячи із вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, яка ним сплачена ФОП ОСОБА_6 на відновлювальний ремонт автомобіля, у розмірі 80 850 грн. за відрахуванням сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33545,27 грн. (80 850 грн. - 33545,27 грн.), а також 1000 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Твердження відповідача про стягнення страхового відшкодування в межах страхового ліміту 130 000 грн протирічить нормам ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16 Верховний Суд зазначив, що посилання заявника у касаційній скарзі на необхідність позивачем відремонтувати автомобіль та надати акт виконаних робіт у підтвердження понесених збитків суперечить положенням статті 22 ЦК України відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18 зазначив, що посилання апеляційного суду як на підставу відмови у стягненні шкоди у визначеному позивачем розмірі на те, що позивач не надала доказів на підтвердження факту проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, є помилковими. Позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З урахуванням зазначеного, суд не приймає доводи відповідачки про те, що наряд-замовлення та товарний чек не підтверджують реальність понесених позивачем витрат, оскільки заподіяння матеріального збитку позивачу підтверджується наданим позивачем звітом, який відповідачкою не спростований.

Тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з такого розрахунку: вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, яка була сплачена позивачем ФОП ОСОБА_6 , у розмірі 80 850 грн., за вирахуванням витрат на проведення відновлювального ремонту з урахування зносу станом на 06 травня 2020 року у розмірі 33545,27 грн., які були сплачені позивачу як страхове відшкодування, а також 1000 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, а всього у розмірі 48 304, 78 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 840 грн 80 коп., розмір якого слід стягнути з відповідача на користь позивачів.

Крім того, позивач просить про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

01 листопада 2020 року між позивачем та адвокатом Синюком Станіславом Леонідовичем укладено договір про надання правової допомоги № 16.

Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує розрахунком витрат на правову допомогу, згідно якого загальна вартість наданих послуг адвоката становить 5 000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування завданих збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 48 304 (сорок вісім тисяч триста чотири) гривні 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26.03.2025.

Суддя Ю.В. Кравчук