Справа №: 671/1021/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Наркевицької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на майно за набувальною давністю, у якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: з кадастровим номером :01:002:0007, площею 0,2499 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку), та з кадастровим номером :01:002:0008, площею 0,1615 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він з липня 2007 року проживає та зареєстрований у житловому будинку за вказаною адресою. Протягом всього періоду проживання у спірному житловому будинку позивач його утримує його у стані, придатному для проживання, сплачує комунальні платежі, користується земельними ділянками для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Спірний житловий будинок належав на праві особистої власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя померла ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання до м. Одеса, у зв`язку з чим доручила ОСОБА_4 (матері позивача) «продати за ціну та на умовах за своїм розсудом» спірний житловий будинок з надвірними спорудами. При цьому ОСОБА_3 передала технічний паспорт та документи, що підтверджують її право власності на спірний житловий будинок і на земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з такими обставинами у липні 2007 року позивач вселився у спірний житловий будинок.

Проте, до закінчення строку дії довіреності ОСОБА_4 не вчинила необхідних дій для документального підтвердження факту переходу права власності на спірне нерухоме майно, тому згідно з довідкою № 36 від 05 квітня 2023 року, виданої КП Волочиське БТІ, станом на 01 січня 2013 року право власності на цілий житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою суду було замінено неналежного відповідача - Наркевицьку селищну раду Хмельницької області на належного відповідача ОСОБА_2 (спадкоємця ОСОБА_3 ).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Опитана в судовому засіданні 26 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала з викладених у ньому підстав та пояснила, що позивач вселився у житловий будинок в 2007 році зі своїми батьками, він сприймав це майно як придбане матір`ю і що це її майно. Тільки пізніше дізнався, що воно зареєстроване за ОСОБА_3 . Таким чином, він добросовісно та відкрито користувався цим майном з 2007 року.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: з кадастровим номером :01:002:0007, площею 0,2499 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку), та з кадастровим номером :01:002:0008, площею 0,1615 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 , що підтверджується даними довідки № 36 від 05 квітня 2023 року (а.с. 9), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 328611065 від 10 квітня 2023 року (а.с. 10), державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с. 18, 20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 а.с. 17).

Згідно з даними спадкової справи, заведеної після її смерті, спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є її рідна сестра ОСОБА_2 (а.с. 47-76).

Відповідно до довідок Наркевицької селищної ради № 37 від 05 квітня 2023 року та № 43 від 12 квітня 2023 року, ОСОБА_1 з липня 2007 року постійно (без реєстрації) проживає за адресою: АДРЕСА_1 та з 2007 року користується земельними ділянками: площею 0,1615 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2499 га для обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, що належали ОСОБА_3 (а.с. 12, 13).

За виписками з погосподарської книги за 2011-2015 роки, за 2016-2020 роки, власником житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки Наркевицької селищної ради № 430 від 14 грудня 2023 року, ОСОБА_1 сплачує земельний податок за ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 95).

Згідно з довіреністю від 13 листопада 2007 року, виданою на три роки (дійсна до 13 листопада 2010 року), ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_4 продати за ціну та на умовах за своїм розсудом належний їй житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15, 16).

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Водночас володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначається як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження№ 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) та від 22 лютого 2021 року у справі № 607/21758/19 (провадження № 61-18513св20), від 11 листопада 2022 року у справі № 547/200/21 (провадження № 61-3172св22), від 29 вересня 2023 року у справі № 1522/9367/12 (провадження № 61-1662св22).

Згідно з дослідженими судом доказами, ОСОБА_1 з 2007 року (станом на дату звернення до суду більше 15 років тому), не знаючи відомостей про власника житлового будинку та земельних ділянок, добросовісно заволодів чужим майном (предметом позову) і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 392, 344 ЦК України, статтями 12, 18, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: з кадастровим номером :01:002:0007, площею 0,2499 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку), та з кадастровим номером :01:002:0008, площею 0,1615 га (цільове призначення для обслуговування житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Повне судове рішення складено 09 січня 2025 року.

Суддя О.М. Бабій