БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2645/24, cправа № 361/810/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» грудня 2024 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить скасувати арешт та заборону з нерухомого майна квартири, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за записами в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження

№ 3694598, зареєстровано 06 вересня 2006 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 872665 від 05 вересня 2006 року ДВС у місті Броварах та Броварському районі, вх.№ 1522 від 06 вересня 2006 року; заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження № 5817096, зареєстровано 11 жовтня

2007 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 824681 від 18 вересня 2007 року ВДВС Броварського МРЮ, вх.№1888 від

10 жовтня 2007 року; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 5817185, зареєстровано 11 жовтня 2007 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 824681 від 18 вересня 2007 року ВДВС Броварського МРЮ, вх. № 1888 від 10 жовтня 2007 року.

Позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 22 вересня 2005 року, яке видане на підставі рішення виконкому Броварської міської ради за № 256, дата видачі: 22 жовтня 2005 року належить квартира, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 .

У серпні 2023 року позивач дізналася, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2006 року на її нерухоме майно накладено арешт.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2006 року у справі № 2-3158/06 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійну суму завдатку у розмірі - 27 000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі - 6 000 грн. 00 коп.

Рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 22-ц-1171-07 апеляційну скаргу задоволено, скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 13 512 грн. 00 коп.

Свої зобов`язання перед ОСОБА_2 позивач виконала у повному обсязі, шляхом перерахування коштів, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 жовтня 2023 року за № 3690017 було встановлено, що вищевказане майно знаходиться під арештом та забороною.

21 серпня 2023 року позивач звернулася до відповідача щодо надання інформації та зняття арешту з майна, на що їй листом за № 60264 від 05 вересня 2023 року повідомлено, що станом на 05 вересня 2023 року за даними системи виконавчого провадження (в тому числі за розділами «Архів» та «Спецрозділ») виконавчих проваджень, що перебували або перебувають на виконанні у відділі та стороною у яких зазначена ОСОБА_1 - не виявлено, рекомендовано звернутися до суду, для вирішення питання по суті, на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вважає, що не зняття арешту з майна порушує її права, передбачені статтею 41 Конституції України, оскільки кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою суду від 26 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (суддя Сердинський В.С.).

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_2 .

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 67 від 27 лютого 2024 року, визначено нового суддю (Василишин В.О.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року цивільну справу прийнято до розгляду у спрощеному провадженні.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 одноособово належить квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку вона набула на підставі рішення виконкому Броварської міської ради, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8425526 від 22 вересня 2005 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2006 року у справі № 2-3158/06 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійну суму завдатку у розмірі - 27 000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі - 6 000 грн. 00 коп.

Рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 22-ц-1171-07 апеляційну скаргу задоволено, скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 13 512 грн. 00 коп.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 жовтня 2023 року за № 3690017 встановлено, що вищевказане майно знаходиться під арештом та забороною, тип обтяження: арешт нерухомого майна, 06 вересня 2006 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 872665 від 05 вересня

2006 року ДВС у місті Броварах та Броварському районі, вх.№ 1522 від 06 вересня 2006 року; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5817096, зареєстровано: 11 жовтня 2007 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 824681 від 18 вересня 2007 року ВДВС Броварського МРУЮ, вх.№ 1888 від 10 жовтня 2007 року; тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 5817185, зареєстровано: 11 жовтня 2007 року, реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА № 824681 від 18 вересня 2007 року ВДВС Броварського МРУЮ, вх. № 1888 від 10 жовтня

2007 року.

Відповідно до листа за № 60264 від 05 вересня 2023 року, ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 05 вересня 2023 року за даними системи виконавчого провадження (в тому числі за розділами «Архів» та «Спецрозділ») виконавчих проваджень, що перебували або перебувають на виконанні у відділі та стороною у яких зазначена ОСОБА_1 - не виявлено.

Приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 6, 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При аналізі зазначених норм Закону вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Арешт майна, державним виконавцем, може бути знятий відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Порядок зняття арешту з майна врегульовано статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016р., позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Отже, можливість звернення з таким позовом передбачена для особи, якій належить майно, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні, але яка не являється боржником у цьому виконавчому провадженні, а відповідачами можуть бути боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, але не відділ державної виконавчої служби, який лише забезпечує примусове виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, положеннями статті 51 ЦПК України передбачено можливість залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача виключно за клопотанням позивача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідачем у даній справі визначено Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), тоді як відповідачем повинна бути особа, в інтересах якої було накладено оспорюваний арешт.

Позивач клопотань про заміну відповідача не подавала, хоча судом при розгляді справи в судовому засіданні вжито заходи передбачені пунктом 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з тих підстав, що він пред`явлений до неналежного відповідача. Органи державної виконавчої служби вчиняють дії, в тому числі про накладення арешту та про його зняття, тому не можуть бути відповідачами у даній категорії справ. Вирішення питання про зняття арешту з майна стосується прав та обов`язків іншої особи в інтересах якої обтяжувалося майно і яка повинна бути відповідачем у справі.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин