Справа № 630/536/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Фоменко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна між подружжям

встановив:

Позивач звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , транспортний засіб Форд Фокус (FORD FOCUS), рік випуску 2006, VIN код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1796 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- поділити спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб Форд Фокус (FORD FOCUS), рік випуску 2006, VIN код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1796 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 в рівних частках кожному по 1/2;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй частку у спільному майні подружжя в розмірі 1/2 вартості відчуженого автомобіля Форд Фокус, рік випуску 2006, VIN код НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1796 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 89 898 грн 45 коп.

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору - 1211 грн, оплати суб`єкта оціночної діяльності -800 грн, поштові затрати 150грн, а всього 2161 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04.03.2023 року сторони зареєстрували шлюб у Новомоськовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №268. Разом з відповідачем проживали до лютого 2024 року, вели спільне господарство, позивач працювала неофіційно, заробітну плату подружжя використовували на спільні потреби та сімейні нужди. В квітні 2023 року сторони вирішили придбати автомобіль, але необхідної суми не мали. У зв`язку з тим, що подружжю бракувало коштів на придбання автомобіля, вони вирішили позичити кошти у батьків позивача. Батьки погодились позичити подружжю 50 000 грн, письмовий договір позики вони не складали. 01.05.2023 року батько позивача перерахував на банківську картку позивача 15 000 грн, а 02.05.2023 року мати позивача ОСОБА_3 перерахувала на банківську картку 40 000 грн. 01.05.2023 року та 02.05.2023 року позивач перерахувала зі свого рахунку на банківську картку відповідача через додаток Приват24 15 000 грн та 35 000 грн, а всього 50 000 грн для придбання автомобіля, що підтверджуються випискою з ПриватБанк.

Окрім того, батько позивача в квітні 2023 року віддав свій автомобіль ВАЗ 08, для того аби продати його неофіційно та отримані кошти витратити на придбання автомобіля, відповідач продав зазначений автомобіль за 35 000 грн.

03.05.2023 року, перебуваючи у шлюбі з позивачем, в період спільного проживання, ведення спільного господарства, відповідач купив автомобіль Форд-Фокус 1.8 TDCi 5dr Trend 5 MT (DA) 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 , який зареєстрував на своє прізвище. Іншого спільного сумісного майна сторони не мають.

В квітні 2024 року позивач отримала копію позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В цивільній справі про розірвання шлюбу, питання про розподіл сумісного майна подружжя не ставилось. На даний час вищезазначене майно не поділено в натурі. Спірний автомобіль знаходився в одноособовому фактичному володінні відповідача. Позивачем було запропоновано добровільно вирішити питання розподілу майна, щоб він виплатив вартість частини автомобіля, але він відмовився. У той же час, дане майно було набуте у шлюбі за спільні кошти та спільною сумісною власністю. Згідно довідки №23-05-24 від 15.05.2024 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 можлива ринкова вартість Форд-Фокус 1.8 TDCi 5dr Trend 5 MT (DA) 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 на дату оцінки може складати 179 796, 89 грн, а тому позивач зазначає, що її частка становить 89 898,45 грн.

У травні 2024 року, позивач отримала інформаційний лист Територіальнго сервісного центру МВС№1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, про те, що за громадянином ОСОБА_2 03.05.2023 було зареєстровано автомобіль FORD FOKUS, VIN НОМЕР_3 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1796 см. Куб., дата реєстрації 03.05.2023. 04.04.2024 вищевказаний автомобіль було перереєстровано на нового власника.

Належним способом захисту свої прав позивач вважає поділ спільної сумісної власності в рівних частках по 1/2, стягнення з відповідача грошової компенсації замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, зоокрема автомобіль Форд-Фокус, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_4 , який придбаний 03.05.2023 під час шлюбу та відчужений без згоди позивача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Зазначила, що з лютого 2023 року проживали з відповідачем однією сім`єю, згодом вони одружились. Збирали кошти на автомобіль, однак потрібної суми не вистачало, у зв`язку з чим вона попросила батьків позичити необхідну суму. Позивач також зазначила, що вони разом з відповідачем проживали в Дніпропетровській області, вона працювала не офіційно, квартиру винаймали разом, житло утримували також разом.

Відповідач подав відзив на позов та в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що дійсно користувався машиною, що віддали батьки позивача, проте після того, як придбали Форд на автівці батька він більше не їздив. Пізніше, як стверджує відповідач, позивач з батьком вирішили продати стару машину. Зазначає, що покупця на авто батька знайшов він, проте гроші собі забрала позивач. В цілому шлюб тривав місяців 5, позивач постійно кудись їздила. Відповідач зазначає, що за квартиру сплачував лише він. Також він не заперечував, що позивач відправляла йому гроші на банківську карту. Позивач відправила 50 000 грн, однак вказані кошти пішли на утримання родини. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що придбав машину за 162 000 грн, які є його власними коштами, а позивач не приймала фінансової участі в купівлі спірного автомобіля. Виходячи з викладеного, підстави для задоволення позову відсутні, в зв`язку з чим відповідач просив відмовити в його задовленні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного.

Сторони уклали шлюб 04.04.2023, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 04.04.2023 та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Згідно інформації Головного сервісного центру МВС РСЦ ГСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях № 31/29-11246-Н-17 від 02.05.2024 транспортний засіб FORD FOKUS, VIN НОМЕР_4 , 2006 року випуску об`єм двигуна 1796 см. Куб. з 03.05.2023 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , що також підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу №1246/3798304 від 03.05.2023.

Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль Форд-Фокус 2006 року випуску, був придбаний сторонами 03.05.2023 у період перебування у шлюбі.

04.04.2024 вищезазначений автомобіль було відчужено на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №1246/2024/4420631 від 04.04.2024.

Стаття 60 СК України передбачає презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18), а також у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 676/4308/21 (провадження № 61-7301св22).

У разі, якщо спірне майно учасниками справи набуто в період перебування в шлюбі, той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19.09.2012 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012) встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу).

З пояснень сторін суд вбачає, що вони в період шлюбу та деякий час до цього проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут, позивач стверджує, що працювала неофіційно та даний факт не заперечувався відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль був придбаний подружжям в період шлюбу, а саме 03.05.2023 року, та відповідач ОСОБА_2 не спростовував презумпцію спільної сумісної власності подружжя щодо спірного автомобіля, оскільки ним не було надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту придбання спірного автомобіля виключно за власні кошти, а тому суд вважає спірний автомобіль об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому кожному із співвласників, як позивачці так і відповідачу, належало по 1/2 частині.

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21) зроблено висновок, що у разі, якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого.

Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 від 15.05.2024 можлива ринкова вартість Форд-Фокус 1.8 TDCi 5dr Trend 5 MT (DA) 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 на дату оцінки може складати 179 796,89 грн.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18) у разі відчуження відповідачем спірного автомобіля на користь третьої особи позивач вправі вимагати стягнення з відповідача 1/2 частини його вартості, визначеної на час розгляду справи, а не визнання права власності на 1/2 його частини, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника.

Оскільки спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу, він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідач відчужив спірне майно без згоди позивача, тому остання має право на відшкодування 1/2 частини його вартості, в зв`язку з чим позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації 1/2 вартості відчуженого автомобіля у розмірі 89 898 грн 45 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення рішення власник спірного автомобіля змінився, а відтак позовні вимоги про визнання автомобіля марки FORD FOKUS, 2006 року випуску, VIN НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1796 см. Куб, д.н.з. НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя та його поділ в рівних частках, є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат, судом встановлене наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 403 грн 73 коп, а також витрати на оплату визначення ринкової вартості спірного автомобіля у розмірі 800 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна між подружжям задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 89 898 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 403 грн 73 коп., витрати на оплату визначення ринкової вартості спірного автомобіля у розмірі 800 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , діє на підставі довіреності, б/н від 07.08.2024, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений 08.10.2024.