Провадження № 2/932/563/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання Білоконь О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач з представник наполягали на задоволенні позову, вважали, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути збережена, примирення між ними неможливе. Позивач вказав, що відповідачка 2,5 роки тому знайшла собі іншого чоловіка, пішла від нього-позивача, в цей же період між ними припиненні шлюбні відносини, вона його зрадила, він її не любить і жити з нею не бажає, примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 з представником заперечували проти задоволення позову, просили про надання строку на примирення шість місяців, зазначаючи про те, що позивач бажає зберегти сім`ю та вбачає можливість примирення з чоловіком. Відповідач також зазначила, що у неї до свого чоловіка є повага, вважає, що між ними можна знайти компроміс та примиритися. В серпні 2022 року вони з чоловіком домовились, що вона тимчасово буде перебувати в квартирі сина, ночувати в ній, стерегти її, оскільки повнолітній син, якого позивач свого часу всиновив, перебуває за кордоном, іншого чоловіка вона не має. Разом з позивачем вони не жили з грудня 2022 року, він сказав їй, щоб вона забирала свої речі. Їй відомо, що позивач проживає з іншою жінкою, проте вона хоче до нього повернутися, вона не вірить, що він її відповідачку не кохає, вони з ним весь час спілкувались і він не казав, що хоче з нею розлучитись. Вона випадково дізналась про цю справу.

Вислухавши позивача з представником, відповідача з представником, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватись судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватись виключно в процесі розгляду конкретної справи.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням всіх фактичних обставин справи може відкласти розгляд справ та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Згідно до ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2022 року, від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Посилаючись на те, що сім`я з відповідачем розпалася, на те, що між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, відсутнє взаємопорозуміння, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу.

У наданому суду клопотанні та в судовому засіданні відповідач просила надати їм з позивачем строк для примирення шість місяців, посилаючись на те, що відповідачка кохає свого чоловіка і не бажає розривати з ним шлюб, вважає, що їх з позивачем сім`ю можливо відновити, проти чого заперечує позивач.

З огляду на вказане, а також заявлення клопотання відповідача про необхідність примирення з чоловіком, з урахуванням фактичних взаємин сторін та зазначених позивачем причин розлучення, а також зважаючи на вищенаведені вимоги чинного законодавства України, суд вважає необхідним вжити заходи щодо примирення подружжя та зберігання їх сім`ї, надавши сторонам строк для примирення два місяці, зупинивши провадження у справі до закінчення строку для примирення. Будь-яких доказів необхідності надання сторонам строку для примирення терміном шість місяців відповідачем суду не надано, тому клопотання відповідача з представником про надання строку для примирення підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтею 111 СК України, статтями 240, 251, 253, 260, 279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення два місяці.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зупинити до закінчення строку для примирення.

Після закінчення строку для примирення та відновлення провадження призначити справу до розгляду на 09 год. 30 хв. 20 лютого 2025 року.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева