Номер провадження: 22-ц/813/6985/24
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 у складі судді Федчишеної Т. Ю.,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Одесі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є бабою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його дід - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 померла його баба - ОСОБА_4 . Після їхньої смерті відкрилася спадщина. Батько заявника - ОСОБА_6 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому він є спадкоємцем померлих діда та баби за правом представлення. Зазначив, що його баба ОСОБА_4 27.01.2020 склала заповіт на його ім`я.

Після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте 17.07.2023 отримав повідомлення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу № 81/02-14 щодо необхідності встановлення факту родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_4 у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвищ у документах, поданим ним на підтвердження родинних відносин.

Також звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення після смерті його діда - ОСОБА_3 , проте 11.08.2023 отримав повідомлення нотаріуса №84/02-14 щодо необхідності встановлення факту родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_3 у зв`язку із розбіжністю у написанні прізвищ у документах, поданих ним на підтвердження родинних відносин.

Однак, розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його баби і діда виникли у зв`язку із неправильним написанням прізвища « ОСОБА_7 » замість правильного ОСОБА_1 у паспортних документах.

Заявник вказує, що в даному випадку встановлення фактів родинних відносин між ним та його дідом і бабою йому необхідне для прийняття спадщини після їхньої смерті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У решті заяви - відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_7 та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково вважав, що звернення з цією заявою не спричиняє для заявника виникнення, зміну або припинення особистих немайнових чи майнових прав, оскільки права на укладення правочину він не позбавлений. При цьому судом не враховано, що сплата податку доставляє додатковий матеріальний тягар спадкоємцеві, що безперечно порушує його особисті права. Розмір податкового зобов`язання є непідйомним матеріальним навантаженням для нього, оскільки на момент звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 був студентом денної форми навчання, ніде не працював і до теперішнього часу не має самостійного доходу. Не маючи можливості сплатити податок при прийнятті спадщини, заявник фактично позбавлений права на спадщину.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в оскарженій частині, виходячи з наступного.

Рішення суду оскаржено в частині відмови у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин заявника із ОСОБА_4 , тому в іншій частині не переглядається.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 13 серпня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_6 , про що міським РАЦС м. Одеси 28.05.1964 зроблено відповідний актовий запис № 1449 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 де в графі батько зазначено « ОСОБА_3 », та в графі мати « ОСОБА_9 » (а. с. 14).

02.06.1957 ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10 , про що Одеським міським бюро ЗАЦС зроблено відповідний запис за №1714. Прізвища після укладення шлюбу чоловіка та дружини російською мовою зазначені « ОСОБА_11 ».

30 вересня 2000 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 13 серпня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 14.10.2019 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Туапсе Краснодарського краю, про що 17.02.2020 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №1768 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

10.03.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шипіковою Ю. А. заведено спадкову справу № 2/2020 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За життя ОСОБА_3 27.01.2020 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шипіковою Ю. А. 27.01.2020, яким належну йому на праві власності частку квартири АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала 10.03.2020 до нотаріуса заяву про відмову в отриманні обов`язкової частки у спадщині.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 у справі № 5225/1007/20 заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Туапсе Краснодарського краю, є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Одеси, є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця м. Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим повторно 13.06.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За життя ОСОБА_4 27.01.2020 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шипіковою Ю. А. 27.01.2020, яким належну їй на праві власності частку квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4

14.06.2023 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шипіковою Ю. А. заведено спадкову справу № 5/2023 до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шипікової Ю. А. від 17.07.2023 № 81/02-14 ОСОБА_1 повідомлено, що надані ним документи для встановлення родинних відносин між ним та ОСОБА_4 не надають змоги перевірити факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавицею, що унеможливлює довести другий ступінь споріднення відповідно до Податкового кодексу України з ціллю оподаткування спадщини, отриманої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 за нульовою ставкою. Роз`яснено, що для усунення причин, що перешкоджають подальшому провадженню у спадковій справі, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та оподаткування об`єктів спадщини за нульовою ставкою, заявнику необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин зі спадкодавицею ОСОБА_4 .

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин, суд виходив з того, що у ОСОБА_1 відсутні перешкоди в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , яка склала на його ім`я заповіт, та від встановлення факту не залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав заявника, оскільки відсутні перешкоди в оформленні спадкових прав за заповітом.

Проте з таким висновком суду погодитися неможна, виходячи з наступного.

З листа приватного нотаріуса видно, що отримати майно у спадщину ОСОБА_1 з використанням права пільгового оподаткування позбавлений можливості, оскільки не підтверджений факт родинних відносин.

Встановлено, що причиною унеможливлення доведення факту споріднення є різне написання прізвищ заявника та його баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Отже, з формальних міркувань ОСОБА_1 позбавлений права отримання пільги, визначеної державою.

Дійсно, Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Незалежно від того, яку мету встановлення факту зазначено заявником, очевидним є те, що причиною неможливості підтвердити факт родинних відносин є різне написання прізвищ внаслідок їх перекладання, що є ознакою формальних перешкод для підтвердження ступеню споріднення із померлою родичкою.

Разом із тим кожна особа має право на підтвердження свого родинного походження, а тому відмова в задоволенні заяви з формальних міркувань за встановлених обставин є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тому апеляційний суд вважає за неможливе застосування судової практики, на яку послався суд першої інстанції.

Право на отримання пільги при отримання спадщини для спадкоємців другого ступеню споріднення передбачено законом, та іншого порядку встановлення факту родинних відносин, окрім як судового, не визначено, отже, відмова в встановленні факту родинних відносин погіршує правове становище заявника порівняно з іншими особами, право на пільги яких ґрунтується на факті споріднення, що є несправедливим щодо нього.

З огляду і на такі обставини вимоги заяви слід вважати обґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 , відтак має право на спадкування не лише як спадкоємець за заповітом, а й як спадкоємець за законом в порядку права представлення, та право обрання способу спадкування належить йому. І якщо при спадкуванні за заповітом написання прізвищ не є перешкодою для отримання свідоцтва, то при спадкуванні за законом таке унеможливлене в силу не підтвердження факту родинних відносин.

Зважаючи на викладене, суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з мотивів та підстав викладених вище, а заява про встановлення факту задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 в частині вимог ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_4 скасувати, ухвалити нове.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 14.01.2025

Головуючий

Судді: