Справа № 724/1317/24
Провадження № 2/724/394/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 жовтня 2024 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі

головуючого судді Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.,

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

У квітні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, на підставі якого позичальник отримав кредит у розмірі 28 042,08 доларів США, з кінцевим строком повернення не пізніше 09.11.2017 року.

12.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , як майновим поручителем, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено договір іпотеки № СVХWGA00000085, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Бричаєвим Ю.В. та зареєстрований у реєстрі за №1424. Відповідно до п.35.3. договору іпотеки, в забезпечення виконання боржником - зобов`язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовано: житловий будинок, цегляний, житловою площею 48,10 кв.м., загальною площею 94,20 кв.м., зазначений у плані під літ.А-1, літня кухня літ.Б, сарай літ.В, навіси під літ.Ж,Г,Д, вбиральня літ.З, огорожа № 1-2, криниця №3, замощення №ІІ. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району 08.11.2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.11.2007 за реєстраційним №20909482.

Предмет іпотеки зареєстрований у встановленому законом порядку, як окремий виділений у натурі об`єкт права власності. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення предмету іпотеки: жила нерухомість.

Відповідно до п. 35.4. договору іпотеки, земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_1 , в користуванні ОСОБА_2 , площа, якої складає 0,50 га, з яких: 0,25 га - призначено для обслуговування житлового будинку та 0,25 га - призначено для ведення особистого селянського господарства.

Згідно п.8 договору іпотеки, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека поширюється на земельну ділянку.

12.12.2016 року АТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність будинок, загальною площею 94,20 кв.м., житловою площею 48,10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки від 12.11.2007 року.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 024 від 06.02.2024 земельна ділянка площею 0,0858 га з кадастровим номером :03:004:0128 належить ОСОБА_2 та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 829665 від 21.10.2011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, право власності на земельну ділянку за відповідачем зареєстровано після укладання договору іпотеки, але до звернення стягнення на предмет іпотеки, отже в силу закону та умов договору іпотеки, земельна ділянка обтяжена іпотекою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Так, відповідно до пункту 4 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 56 від 14.04.2016, домоволодіння - це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями.

За змістом статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника порядку, встановленому цим Законом. Нерухоме майно (нерухомість) - це земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі.

Таким чином, оскільки сторони у п.8 договору іпотеки встановили, що у відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека поширюється на земельну ділянку, тому така земельна ділянка є предметом іпотеки.

Зазначають, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, в силу імперативного законодавчого припису, відбувається перехід права на земельну ділянку, розміщену під цим жилим будинком, будівлею або спорудою, до нового власника, а відповідне право на цю земельну ділянку у попереднього власника припиняється.

При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки.

Крім того, відповідно до пункту «е» частини першої статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Вказують, що на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:0128 площею 0,0858 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться об`єкт нерухомості житловий будинок, власником якого є позивач АТ КБ «Приватбанк».

Оскільки передана в іпотеку нерухомість перейшла у власність АТ КБ ПриватБанк, і відповідне право зареєстровано у встановленому законодавством порядку, Банк, як новий власник нерухомості, набув права на земельну ділянку під такою нерухомістю в силу положень 120 ЗК України та статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), які належали попередньому власнику нерухомості, тобто право власності.

Також за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, крім іншого, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

АТ «ПриватБанк» набуло право власності на предмет іпотеки об`єкт нерухомості (житловий будинок), водночас право власності попереднього власника нерухомого майна на спірну земельну ділянку на підставі статті 141 ЗК України припиняється у зв`язку з набуттям іншого особою права власності на об`єкт нерухомості, що розташований на ній.

Підтримуючи вищевикладене, просять припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0128 площею 0,0858 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за банком право власності на вказану земельну ділянку, вирішити питання розподілу судових витрат.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 01 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 29 травня 2024 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 серпня 2024 року.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Бацей Т.М. у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до вимог статті 223 ЦПК України, наявні підстави для розгляду справи без присутності відповідача.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини встановлені судом

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №CV0FВО, на підставі якого позичальник отримав кредит у розмірі 28 042,08 доларів США, з кінцевим строком повернення не пізніше 09.11.2017 року (а.с. 12-17).

12.11.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , як майновим поручителем, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено договір іпотеки №СVХWGA00000085, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Бричаєвим Ю.В. та зареєстрований у реєстрі за №1424 (а.с.18-23).

Відповідно до п.35.3. договору іпотеки, в забезпечення виконання боржником - зобов`язань за кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодавець надав в іпотеку нарухоме майно, а саме: житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовано: житловий будинок, цегляний, житловою площею 48,10 кв.м., загальною площею 94,20 кв.м., зазначений у плані під літ.А-1, літня кухня літ.Б, сарай літ.В, навіси під літ.Ж,Г,Д, вбиральня літ.З, огорожа № 1-2, криниця №3, замощення №ІІ. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району 08.11.2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.11.2007 за реєстраційним №20909482.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-024 від 06.02.2024 року, підтверджено, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:004:0128, розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0858 га. на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.24-34).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №75710060 від 14.12.2016 року, вбачається, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , на праві власності належать ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКА/367247,367248, виданий 12.11.2007 (а.с.35-36).

Згідно витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0128 становить 147181,7 гривень (а.с.37).

З довідки виданої Клішковецькою сільською радою Дністровського району за №686 від 14.08.2023 року, випливає, що земельна ділянка загальною площею 0,0858 га. за кадастровим номером :03:004:0128, розташована у АДРЕСА_1 , виданий державний акт на гр. ОСОБА_4 (а.с.40).

Копією технічного паспорту на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 підтверджено, право власності ОСОБА_2 вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами (а.с.41-46).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за №331733470 від 09.05.2023 року вбачається, що власником житлового будинку який розташований в АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки належить ПАТ КБ «ПриватБанк», дата час державної реєстрації:12.12.2016 року (а.с.47-49).

Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань боржника ОСОБА_3 перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами боржника.

У зв`язку із неналежним виконанням боржником зобов`язань за кредитним договором, позивачем у позасудовому порядку звернуто стягнення на предмет іпотеки, на підставі іпотечного застереження шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Предмет іпотеки знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: жила нерухомість.

У відповідності до п.8 договору іпотеки,у відповідності до ст.6 Закону України «Про іпотеку» іпотека поширюється на земельну ділянку.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов`язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею).

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

На підставі ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

За змістом п.29 договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань утворилась заборгованість, тому кредитором прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

12.12.2016 року АТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність будинок, загальною площею 94,20 кв:м., житловою площею 48,10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки від 12.11.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського Хотинського районного нотаріального округу Бричаєвим Ю.В. та зареєстрований у державному реєстрі під номером №1424.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно з ч.5 ст.3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Положення Закону України «Про іпотеку» узгоджується із визначеним у статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України загальним принципом, за яким визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду.

За змістом статті 377 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить праві власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить права власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно зі статтею 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю чи споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 (пункт 7.40) у справі №910/18560/16 наголосила на імперативному характері цього законодавчого припису.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі № 318/1274/18 звернув увагу на принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою (стаття 120 Земельного кодексу України) визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Наведені висновки підтримані Верховним Судом у постанові від 27.05.2022 у справі №522710204/17.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 99225-56262024 від 06.02.2024 земельна ділянка площею 0,0858 га з кадастровим номером :03:004:0128 належить ОСОБА_2 та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 829665 від 21.10.2011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, право власності на земельну ділянку за відповідачем зареєстровано після укладання договору іпотеки, але до звернення стягнення на предмет іпотеки, отже в силу закону та умов договору іпотеки, земельна ділянка обтяжена іпотекою.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі.

Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 466/1875/14-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 689/2 5/17 не встановлено правових підстав для відступу від наведених висновків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки сторони також у п.8 договору іпотеки встановили, що у відповідності до ст.6 Закону України «Про іпотеку», іпотека також поширюється на земельну ділянку, тому така земельна ділянка є предметом іпотеки.

Отже, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, в силу імперативного законодавчого припису, відбувається перехід права на земельну ділянку, розміщену під цим жилим будинком, будівлею або спорудою, до нового власника, а відповідне право на цю земельну ділянку у попереднього власника припиняється.

При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки (висновки, викладені у п. 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16).

З матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером 73250 85200:03:004:0128 площею 0,0858 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміщених за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться об`єкт нерухомості, а саме житловий будинок, власником якого є позивач АТ КБ «Приватбанк».

Оскільки передана в іпотеку нерухомість перейшла у власність АТ КБ ПриватБанку, і відповідне право зареєстровано у встановленому законодавством порядку, Банк, як новий власник нерухомості, набув права на земельну ділянку під такою нерухомістю в силу положень 120 ЗК України та статті 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), які належали попередньому власнику нерухомості, тобто право власності.

У зв`язку з тим, що позивач набув право власності на житловий будинок, розміщений на вказаній земельній ділянці, що перебувала у власності, то до нього відповідно до положень ст. 120 ЗК України має перейти право власності на земельну ділянку, що перебуває у власності іншої особи, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У той же час, стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно дост.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 6056 гривень.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 16,316,319,321,328,377,378,392 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 1,5,6 Закону України «Про іпотеку», ст.120,141 ЗК України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 274-279, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про припинення та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0128, площею 0,0858 га., розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (01001,м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0128, площею 0,0858 га., розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Хотинським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК