Справа № 761/4272/24
Провадження № 2-о/761/479/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,

при секретарі Процко В.М.

заявник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації смерті Центральне міжрегіональне управління МЮ (м. Київ) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві, 06 квітня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору про зміну набувача в договорі довічного утримання від 24 серпня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписали договір довічного утримання.

02 березня 2023 року розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000002 від 01.01.2023 року, в приміщенні Деснянського УП ГУНП у м.Києві Гольдським B.C. був впізнаний труп раніше не встановленої особи як труп ОСОБА_2 , виявленого у Деснянському районі м.Києва 01 січня 2023 року по АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023р. смерть жінки, в подальному впізнаної як ОСОБА_4 , зареєстрована у відділі реєстрації смерті м.Києва, актовий запис №1462 від 20.01.2023р.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 . Факт смерті зареєстровано 20 січня 2023 року. Померла була самотньою, родичів немає.

02 березня 2023 року ОСОБА_5 звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Проте, не зміг цього зробити. Відповідно до листа КВДРС №Г-5/33.12-63 від 13 березня 2023 року внесення змін до актових записів цивільного стану щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців.

Таким чином, отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки необхідно внести зміни до актового запису. Внесення змін до актового запису про смерть проводиться відповідно ст. 22 Закону та «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р.

Відповідно до п.2.5. зазначених Правил Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Таким чином, внесення змін до актового запису за заявою однієї із сторін Договору довічного утримання законодавством не передбачено.

Встановлення факту смерті необхідно завнику для зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка перейшла у власність ОСОБА_6 відповідно до договору довічного утримання. Арешт на майно було накладено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Анцифєровою А.М. 17.10ю2014р., Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 41703162, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2024 відмовлено у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Київський відділ державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ).

Постановою Київського апеляційного суду від 19.06.2024 - ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 07.02.2024 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29.07.2024 справа надійшла на адресу суду першої інстанції та передана для подальшого розгляду судді Мальцеву Д.О.

02 серпня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. заяву залишено без руху та наданий строк заявнику для усунення недоліків.

25 вересня 2024 року на адресу суду від заявника надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

26 вересня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Заявник, ОСОБА_1 , зазначає, що відповідно до договору про зміну набувача в договорі довічного утримання від 24 серпня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписали договір довічного утримання.

02 березня 2023 року розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000002 від 01.01.2023 року, в приміщенні Деснянського УП ГУНП у м.Києві Гольдським B.C. був впізнаний труп раніше не встановленої особи як труп ОСОБА_2 , виявленого у Деснянському районі м.Києва 01 січня 2023 року по АДРЕСА_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до листа завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023 р. смерть жінки, в подальшому впізнаної як ОСОБА_4 , зареєстрована у відділі реєстрації смерті м. Києва, актовий запис №1462 від 20.01.2023 року.

02 березня 2023 року звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Проте, отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки необхідно внести зміни до актового запису.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського відділу державної реєстрації смерті з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Проте, не зміг цього зробити. Відповідно до листа КВДРС №Г-5/33.12-63 від 13 березня 2023 року внесення змін до актових записів цивільного стану щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка перейшла у власність ОСОБА_1 відповідно до договору довічного утримання. Арешт на майно було накладено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Анцифєровою А.М. 17.10.2014 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 41703162.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів померлої особи, оскільки правоздатність такої особи припинена.

Статтею 2 ЦПК України також визначено, що цивільне судочинство здійснюється з метою захисту прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Однак померлі родичі позивача не є фізичними особами в розумінні ст. 24 ЦК України.

Крім цього, у відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як встановлено судом, відповідно до листа завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023 р. смерть жінки, в подальшому впізнаної як ОСОБА_4 , зареєстрована у відділі реєстрації смерті м. Києва, актовий запис №1462 від 20.01.2023 року.

Тобто, сам факт смерті ОСОБА_4 відповідно до листа завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023 р встановлено у спосіб, визначений чинним законодавством - шляхом внесення відомостей до актового запису №1462.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в той час як відповідно до норм чинного законодавства України смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 вже зареєстровано, що підтверджується листом завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023 р.

Відтак, вищевказана заявлена вимога заявника задоволенню не підлягає, оскільки листом завідувача лівобережним відділенням відділу експертизи трупів КМКБСМЕ №020-22-3-2023 від 02.03.2023 р. встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є підставою для державної реєстрації смерті та одержання свідоцтва про смерть, а тому не потребує повторного встановлення в порядку окремого провадження відповідно до законодавства України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації смерті Центральне міжрегіональне управління МЮ (м. Київ) про встановлення факту смерті.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації смерті Центральне міжрегіональне управління МЮ (м. Київ) про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: