Справа № 132/1427/24
Провадження № 2/132/510/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" грудня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання РИБАК І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 132/1427/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вказаним цивільним позовом до ОСОБА_1 , де в обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 02.06.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_2 був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, за яким право грошової вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, становить 80559грн.31коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 7058грн.96коп.; заборгованість за відсотками 73500грн.35коп. Окрім цього, 09.07.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /705071, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Є, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, становить 21340грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 5500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 15840грн.00коп. Окрім цього, 19.07.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /448955, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Г, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, становить 23400грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 17400грн.00коп. Окрім цього, 22.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 18.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18022022, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, становить 18590грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 12090грн.00коп. Окрім цього, 28.07.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 40652, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 05012024, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, становить 9600грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 2000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 7600грн.00коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 року, визначено склад суду з розгляду позову: головуючого суддю Сєліна Є.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 24.05.2024 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із відзивом на позовну заяву, в якій просила в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів факту укладення кредитних договорів між нею та первісним кредитором на умовах, що вказані в наданих копіях договорів, не довів перерахування їй тіла кредиту первісними кредиторами, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісним кредиторам за отримання грошових вимог.

У відповіді на відзив, представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Степанчук О.А. зазначила про безпідставність та помилковість тверджень (доводів) позивача про неукладення кредитних договорів, та надала пояснення та додаткові докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку, реалізувала своє процесуальне право на подання відзиву на позовну заяву, де висловила свою позицію щодо заявлених позивачем позивних вимог.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року та «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 року.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 року).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення від 06.09.2007 року у справі «Цихановський проти України», рішення від 18.10.2007 року у справі «Коновалов проти України»).

У рішенні в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

За вищевказаних обставин, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, що не може розцінюватись, як порушення її прав, передбачених ст.ст.43, 49 ЦПК України.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.06.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_2 був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, за яким право грошової вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021 року, становить 80559грн.31коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 7058грн.96коп.; заборгованість за відсотками 73500грн.35коп.

09.07.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /705071, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Є, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09.07.2021 року, становить 21340грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 5500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 15840грн.00коп.

19.07.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /448955, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Г, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19.07.2021 року, становить 23400грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 17400грн.00коп.

22.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

18.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 18022022, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22.07.2021 року, становить 18590грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 6500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 12090грн.00коп.

28.07.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 40652, за яким відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 05012024, за яким право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28.07.2021 року, становить 9600грн.00коп., з яких: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 2000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 7600грн.00коп.

Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

30 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію» який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір має включати всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами у справі були укладені кредитні договори в електронному вигляді, якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.

Без здійснення наведених дій, кредитні договори, не були би укладені.

Підписавши кредитні договори шляхом накладення електронного підпису, ОСОБА_1 добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримавши грошові кошти, зобов`язання за кредитними договорами не виконана, в результаті чого виникла заборгованість.

Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже, враховуючи, що первісний кредитодавець відступив право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами, до боржника ОСОБА_1 , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цими договорами.

За приписами статті 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

ОСОБА_1 не заявлялись зустрічні позовні вимоги щодо безгрошовості кредитних договорів на підставі положень статті 1051 ЦК України.

Кредитні договори не оскаржені та в судовому порядку недійсними не визнавались.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі, що розглядається, позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування факту отримання кредитних коштів, а також обставин та доказів наданих позивачем.

При цьому, відсутність первинних бухгалтерських документів, не є підставою для висновку про невиконання умов договорів кредитодавцем та, як наслідок, неотримання позичальником грошових коштів за кредитними договорами.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути заборгованість, яка виникла на день відступлення права вимоги за кредитними договорами, розмір якої у подальшому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не збільшувало.

Наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитними договорами, та витяг з реєстру боржників до договорів факторингу, є належними та допустимими доказами наявності заборгованості позичальника.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц).

Відповідач, під час розгляду даної справи власних розрахунків заборгованості не надав та не заявляв клопотання щодо призначення експертизи, отже належними та допустимими доказами не спростував розмір боргу.

Доводи поданого відзиву на позовну заяву та прохання його залишити без задоволення, є безпідставними, які не спростовують вищевстановлені обставини, та виходячи з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» не вимагають детальної відповіді на кожний аргумент.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028грн.00коп., що підтверджується платіжним документом.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 3028грн.00коп.

За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року; договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року у розмірі 7058грн.96коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02 червня 2021 року, а саме заборгованість за відсотками у розмірі 73500грн.35коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року у розмірі 5500грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором про надання фінансового кредиту № /705071 від 09 липня 2021 року, а саме заборгованість за відсотками у розмірі 15840грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року у розмірі 6000грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором про надання фінансового кредиту № /448955 від 19 липня 2021 року, а саме заборгованість за відсотками у розмірі 17400грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року у розмірі 6500грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором про надання фінансового кредиту № 14497-07/2021 від 22 липня 2021 року, а саме заборгованість за відсотками у розмірі 12090грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року у розмірі 2000грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором про надання фінансового кредиту № 40652 від 28 липня 2021 року, а саме заборгованість за відсотками у розмірі 7600грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028грн.00коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя