АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року

м. Чернівці

cправа № 726/2740/23

провадження № 22-ц/822/912/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретаря Собчук І.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4

відповідач Акціонерне товариство Сенс Банк

третя особа: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2024 року, головуючий у першій інстанції Мілінчук С.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_4 у листопаді 2023 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним між Акціонерним товариством Промислово-Інвестиційним Банком та ОСОБА_7 з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрованим за номером 7284.

Зазначав, що Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_6 вчинено кредитний договір від 16 липня 2007 року №1927, за умовами якого Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком надано ОСОБА_6 кредит у сумі 71 000 доларів США.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року, предметом якого є житловий будинок з належними до нього спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Кирик О.А. 17 грудня 2012 року, зареєстрований у реєстрі за номером 1421.

Посилався на право власності на будинок АДРЕСА_2 , який визнаний іпотечним майном постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року.

Вказував, що Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_6 укладено договір від 18 вересня 2008 року №1134 про внесення змін до кредитного договору між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_6 від 16 липня 2007 року №1927, яким змінено розмір процентів за користування грошовими коштами, про що іпотекодавця повідомлено не було.

Судами у справі №726/2196/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору недійсним, позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про визнання іпотечного договору припиненим встановлений факт законної вимоги банку до майнового поручителя лише виходячи із суми 12% річних, не враховано здійснення ОСОБА_6 сплати відсотків з вересня 2008 року по грудень 2012 року.

Договір між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», та ОСОБА_6 кредиту від 16 липня 2007 року №1927 в частині пункту 3.4, яким визначено щомісячні платежі в розмірі 1% від усіх платежів, що здійснюються позичальником, є нікчемним.

Нарахування та отримання платежів, визначених пунктом 3.4 наведеного договору є встановленим платежем на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, на порушення постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168.

Посилаючись на висновки судово-економічної експертизи експерта ОСОБА_8 . Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 05 вересня 2018 року №501 вважав, що зобов`язання за іпотечним договором є припиненими з 27 травня 2014 року у зв`язку із виконанням забезпеченого іпотекою кредитного зобов`язання.

Просив визнати договір між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрований за номером 7284, припиненим.

Короткий зміст рішення суду першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 10 вересня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання іпотеки припиненою закрито.

Короткий зміст апеляційної скарги

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федорюк А.Л., в апеляційній скарзі просить ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не надання оцінки доводам ОСОБА_4 про наявність підстав для захисту порушеного права.

Вказує, що у справах, на які здійснено посилання судом першої інстанції, ОСОБА_4 не є стороною, відмінними є підстави позову, з якими звертався до суду ОСОБА_7 .

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_4 , визнано предметом іпотеки за договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року, чим порушено право власності.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року у справі №714/877/15-ц із змінами, внесеними постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 травня 2023 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Сенс Банк» за кредитним договором заборгованість в сумі 476436 грн 14 коп., у стягненні комісії відмовлено.

Також рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року у справі № 726/2196/15-ц із змінами, внесеними постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року, позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1927 від 16 липня 2007 року, укладеним 16 липня 2007 року між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_6 , у розмірі 19 881,88 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 08 червня 2007 року на підставі рішення № 392/9 від 23 травня 2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 червня 2007 року за реєстраційним номером 19292257, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 2809070 грн.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у справі № 726/2166/19 із змінами, внесеними постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим у зустрічному позові ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки та зобов`язання за ним припиненими відмовлено з підстав обрання неналежного способу захисту.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федорюк А.Л., не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федорюк А.Л., підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та послався на набрання законної сили рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року у справі № 726/2196/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим, визнання недійсним договору та рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у справі № 726/2166/19, зміненим постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що у правовідносинах з іпотеки за договором іпотеки Акціонерне товариство «Сенс Банк» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Акціонерного комерційного Промислово-Інвестиційного банку, ОСОБА_4 є правонаступником ОСОБА_7 , тому усі права та обов`язки, які виникають з договору іпотеки, є обов`язковими для ОСОБА_4 , в тому числі і судові рішення, якими встановлено відсутність підстав для визнання іпотеки припиненою із аналогічних підстав, викладених новим іпотекодавцем ОСОБА_4 .

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в частині, що оскаржується, наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_6 вчинено кредитний договір від 16 липня 2007 року №1927, за умовами якого Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком надано ОСОБА_6 кредит у сумі 71 000 доларів США.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року, предметом якого є житловий будинок з належними до нього спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Внесено запис до Державного реєстру іпотек за номером 7283 та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 7284.

Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року.

Також Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» вчинено договір про відступлення права вимоги за договором забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Кирик О.А. 17 грудня 2012 року, зареєстрований у реєстрі за номером 1421.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року у справі № 726/2196/15-ц задоволено позов ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим, відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору від 18 вересня 2008 року № 1134 про внесення змін до договору кредиту від 16 липня 2007 року № 1927 та визнання недійсним пункту 3.4 договору кредиту від 16 липня 2007 року № 1927.

Однак, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, вказане рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року в частині відмови у позові Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки і зобов`язання за ним припиненими скасовано.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1927 від 16 липня 2007 року, укладеним 16 липня 2007 року між Акціонерним комерційним «Промислово-Інвестиційний Банк» та ОСОБА_6 , у розмірі 19 881,88 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 08 червня 2007 року на підставі рішення № 392/9 від 23 травня 2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 червня 2007 року за реєстраційним номером 19292257, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 2809070 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки та зобов`язання за ним припиненими відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Державним реєстратором Чернівецької міської ради Товарницькою А.А. 20 липня 2017 року внесено відомості до Державного реєстру іпотек та обтяжень про припинення іпотеки та заборони відчуження за № 21497988, №21498103, №21498176.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено договір дарування житлового будинку під номером 1-3, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 312,0 кв.м, житловою площею 110,7 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 24 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1704.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12 вересня 2017 року №481/18 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 замість вул.Можайського Олександра будинок 1-3 м.Чернівці житловому будинку літ.А загальною площею 312,0 кв.м, житловою площею 110,7 кв.м, колонці №1, вигрібній ямі №2, огорожі №3, земельній ділянці площею 0,0876 га, власником яких на праві приватної власності є ОСОБА_9 в зв`язку із впорядкуванням поштової адреси.

Також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 17 жовтня 2017 року, реєстровий номер 2546, предметом якого є будинок АДРЕСА_2 .

Згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 лютого 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю. І. за реєстровим № 461, право власності на вищезазначене іпотечне майно, на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) набув іпотекодержатель (цесіонарій) ОСОБА_4 , у зв`язку із невиконанням іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань за договором позики грошей.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим задоволено.

Визнано іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17 липня 2007 року, який укладений між Акціонерним комерційним «Промислово-Інвестиційний Банк» та ОСОБА_7 , що зареєстрований приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. за реєстровим номером 7284, припиненим.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено частково, змінено мотивувальну частину рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк», викладено її в редакції постанови апеляційного суду.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання іпотечного договору припиненим скасовано.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання іпотечного договору припиненим відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 726/2166/19 (провадження № 61-9401св22) постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року в частині вирішення позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про визнання об`єкту нерухомого майна предметом іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року з урахуванням змін, внесених постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, а також вказану постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про визнання недійсними договору дарування, договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, припинення права власності на нерухоме майно залишено без змін.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2022 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про визнання об`єкту нерухомого майна предметом іпотеки скасовано.

Визнано об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , загальною площею 312 кв.м, житловою площею 110,70 кв.м предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору від 17 липня 2007 року №7283.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення цивільної справи без винесення судового рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, наслідком якої є, за загальним правилом, неможливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Ця форма закінчення цивільної справи застосовується у випадку, коли суд помилково відкрив провадження у справі або коли продовження процесу стає явно неможливим або недоцільним.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить про те, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) вказано, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata).

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

У будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб`єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

Позовні вимоги, які вже розглянуті судовим рішенням не відповідають закону, оскільки не можуть повторно вирішуватися судом. Подібний за змістом правовий висновок викладено у пункті 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (провадження № 14-402 цс 18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на набрання законної сили рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року у справі № 726/2196/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим та рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у справі № 726/2166/19, зміненим постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У справі № 726/2196/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим підставою зустрічного позову ОСОБА_7 зазначав внесення змін до кредитного договору щодо збільшення відсоткової ставки з 12 до 15% річних, збільшення його відповідальності як майнового поручителя без його згоди та без внесення відповідних змін до договору іпотеки.

Також у справі № 726/2166/19 за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим ОСОБА_7 як на підставу позову посилався на те, що зобов`язання за договором між Ааціонерним комерційним «Промислово-Інвестиційний Банк» та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрований за номером 7284 є припиненими з 27 травня 2014 року у зв`язку із виконанням забезпеченого іпотекою кредитного зобов`язання.

Водночас у справі, яка переглядається, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання іпотеки припиненою.

Просив визнати договір між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрований за номером 7284, припиненим.

Обставинами, якими обгрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_4 зазначав, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_4 , визнано предметом іпотеки за договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року, чим порушено право власності.

Отже, у частині вимог щодо зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим у справі № 726/2196/15-ц, зустрічного позову ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим у справі № 726/2166/19, та у справі, яка переглядається, за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним між Акціонерним товариством Промислово-Інвестиційним Банком та ОСОБА_7 з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрованим за номером 7284 склад сторін не є тотожнім.

Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 910/9872/21 зазначив, що звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач у прохальній частині позовної заяви просив визнати договори іпотеки припиненими. При цьому, в обґрунтування своїх вимог Публічним акціонерним товариством "ГОРИНЬ" як фактичні підстави позову визначено те, що зобов`язання за кредитними договорами припинилися у зв`язку із їх належним виконанням.

Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, Верховний Суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості, а змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.

Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечними договорами як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самих договорів іпотеки, як домовленості чи документу, тобто застосованої в іншому сенсі категорії "договір".

Виходячи з такого розуміння категорії "договір", вимога про визнання таким, що припинено, договору іпотеки, а також вимога про визнання такими, що припинилися правові відносини з іпотеки, є тотожними за своєю правовою природою та змістом.

При цьому суд враховує, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що предмет позову ОСОБА_4 у справі, яка переглядається, про визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним між Акціонерним товариством Промислово-Інвестиційним Банком та ОСОБА_7 з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. 17 липня 2007 року, зареєстрованим за номером 7284 та предмет зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим у справі № 726/2196/15-ц, зустрічного позову ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим у справі № 726/2166/19 є тотожними за своєю правовою природою та змістом.

Проте спірні правовідносини у справі, яка переглядається, не є тотожними правовідносинам у справі за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим у справі № 726/2196/15-ц, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим у справі № 726/2166/19.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 726/2166/19 встановлено, що державним реєстратором Чернівецької міської ради Товарницькою А.А. 20 липня 2017 року внесено відомості до Державного реєстру іпотек та обтяжень про припинення іпотеки та заборони відчуження за № 21497988, №21498103, №21498176.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено договір дарування житлового будинку під номером 1-3, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 312,0 кв.м, житловою площею 110,7 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 24 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1704.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12 вересня 2017 року №481/18 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 замість вул.Можайського Олександра будинок 1-3 м.Чернівці житловому будинку літ.А загальною площею 312,0 кв.м, житловою площею 110,7 кв.м, колонці №1, вигрібній ямі №2, огорожі №3, земельній ділянці площею 0,0876 га, власником яких на праві приватної власності є ОСОБА_9 в зв2язку із впорядкуванням поштової адреси.

Також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 17 жовтня 2017 року, реєстрований номер 2546, предметом якого є будинок АДРЕСА_2 .

Згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 лютого 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю. І. за реєстровим № 461, право власності на вищезазначене іпотечне майно, на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) набув іпотекодержатель (цесіонарій) ОСОБА_4 , у зв`язку із невиконанням іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань за договором позики грошей.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_4 є стороною правовідносин з наступної іпотеки за договором між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. 17 жовтня 2017 року реєстровий номер 2546, яким забезпечено виконання зобов`язання ОСОБА_9 за договором позики грошей.

ОСОБА_4 набуто право власності на будинок АДРЕСА_2 за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 лютого 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю. І. за реєстровим № 461, договором відступлення права вимоги.

Після чого постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_4 , визнано предметом іпотеки за договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 01 березня 2019 року №635/1677/17 (провадження 61-45490св18).

За таких обставин набувши право власності на предмет іпотеки ОСОБА_4 , останній набув і право на судовий захист відповідних прав у разі порушення, невизнання або оспорювання, зокрема, у тому числі шляхом визнання іпотеки припиненою.

Первісний іпотекодатель ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом про визнання договору іпотеки припиненим, відстоюючи власні права й інтереси іпотекодавця у зобов`язанні за договором іпотеки.

Набувши право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , який визнаний предметом іпотеки за договором між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та ОСОБА_7 іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 17 липня 2007 року постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_4 набув той самий інтерес щодо захисту вже своїх прав іпотекодателя за договором іпотеки.

Висновки суду першої інстанції фактично зводяться до позбавлення ОСОБА_4 як нового іпотекодателя права на судовий захист відповідних прав у разі порушення, невизнання або оспорювання з підстав правонаступництва у матеріальних правовідносинах щодо виконання зобов`язань за договором іпотеки, що суперечить завданню та засадам цивільного судочинства.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина п`ята статті 82 ЦПК України).

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 758/6706/14 (провадження № 61-6285св21) зазначено: «у частині п`ятій статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи судовим рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути в загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Тобто особа, яка не брала участі у справі, у якій встановлені певні обставини щодо неї, які вона не визнає, вправі спростувати ці обставини у загальному порядку, тому таке рішення не буде мати преюдиційного значення для особи, яка не брала участі у справі. Подібний за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20).

Водночас доведення висновком судово-економічної експертизи експерта Родич О.В. Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 05 вересня 2018 року №501, що зобов`язання за іпотечним договором є припиненими з 27 травня 2014 року у зв`язку із виконанням забезпеченого іпотекою кредитного зобов`язання не відноситься до підстав позову.

Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому, до підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами у справі, оскільки з ними закон не пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав і обов`язків. Вказані обставини лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів.

Поза увагою суду першої інстанції залишилося і те, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у справі № 726/2166/19 із змінами, внесеними постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, за позовом Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Ю.І. про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, зустрічним позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим у зустрічному позові ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки та зобов`язання за ним припиненими відмовлено з підстав обрання неналежного способу захисту без вирішення спору по суті заявлених вимог.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вже існує рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 травня 2017 року у справі № 726/2196/15-ц в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим, рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2022 року у справі № 726/2166/19, змінене постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи наведене, судом першої інстанції ухвалено про закриття провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, на порушення норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене ухвала Садгірського районного суду м.Чернівці від 10 вересня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України не проводиться.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, задовольнити частково.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2024 року скасувати, справу направити до Садгірського районного суду м.Чернівці для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 25 листопада 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді Н. К. Височанська

І. Н. Лисак