печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 12» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року адвоката Хімін І.С. діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до КНП «КМКЛ № 12» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, у якому просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати наказ КНП «КМКЛ № 12» від 30.05.2023 року № 201-к про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-хірурга хірургічного відділення з 31.05.2023 року;

2) поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «КМКЛ № 12» з 01.06.2023 року;

3) стягнути з КНМ «КМКЛ № 12» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2023 року по дату ухвалення рішення судом;

4) стягнути з КНМ «КМКЛ № 12» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 16.05.2024 року скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2023 року та направлено матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.07.2024 року матеріали означеної справи передано до провадження судді Підпалого В.В.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

1. Вимоги до позовної заяви щодо обов`язкової наявності відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету до ЦПК України внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 року та введений в дію 18.10.2023 року.

Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви, сторона позивача не зазначає відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, його представника та відповідача.

З урахуванням наведеного стороні позивача в уточненій позовній заяві необхідно зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету усіх учасників справи. Крім того, адвокату Хімін І.С. в уточненій позовній заяві необхідно зазначити власний РНОКПП (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

2. Зі змісту позовної заяви та її вимог вбачається, що позивачем, зокрема, заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вимогу про стягнення моральної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.06.2023 року по дату ухвалення рішення слід зазначити наступне.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається відсутність об ґрунтового розрахунку та суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який позивач просить суд стягнути з відповідача за наслідками розгляду справи.

Таким чином позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви, шляхом зазначенні періоду та суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку позивач просить суд стягнути з відповідача за наслідками розгляду даного позову.

Крім того, слід роз`яснити позивача що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог в ході розгляду справи.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано та жодними доказами не підтверджено: якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в таких сумах, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в таких розмірах (п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказує, що:

- наказ про звільнення та трудову книжку позивач отримав 31.05.2023 року;

- при отриманні попередження про звільнення позивачем не отримано переліку вакантних посад;

- протягом строку дії попередження про звільнення позивача комісія створена наказом № 24.03.2023 року № 97 не визначила у належний спосіб число осіб, які мають переважне право на залишення на роботі. Аналітичні довідки, або порівняльні таблиці при скороченні, інформація про наявність вакансій, яка надавалася працівникам, характеристики на працівників, відповідні рішення комісії про переважне право на залишення на роботі - відсутні.

Разом з тим, матеріали позову не містять доказів, що підтверджують означені обставини.

По тексту позовної заяви представник позивача посилається на Протокол доручення від 17.11.2022 року № 42.

Разом з тим, матеріали позову не містять копії означеного документу, як доказу обставин на які сторона посилається у своєму позові.

Крім того, обґрунтування середнього заробітку за час вимушеного прогулу не містить відомостей та доказів, що підтверджують розмір середнього заробітку ОСОБА_1 в КНП «КМКЛ № 12».

За викладених обставин стороні позивача для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду:

- докази, що підтверджують факт отримання позивачем наказу про звільнення та трудової книжки 31.05.2023 року;

- переліку вакантних посад КНП «КМКЛ № 12», що відповідають кваліфікації та спеціалізації ОСОБА_1 у період часу з 28.03.2023 року по 31.05.2023 року;

- докази протиправності та/або бездіяльності комісії створеної наказом № 24.03.2023 року № 97 щодо не визнаення у належний спосіб число осіб, які мають переважне право на залишення на роботі;

- копію Протоколу доручення від 17.11.2022 року № 42;

- докази, що підтверджують розмір середнього заробітку ОСОБА_1 в КНП «КМКЛ № 12» у відповідності до ст. 49 КЗпП України (п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

4. Крім того, в порядку усунення недоліків стороні позивача необхідно також зазначити передік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та обґрунтування обставин, що унеможливлюють отримання доказів, а також зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та які мають значення для розгляду справи (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

Сторона позивача у позовній заяві також просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Разом з тим, розрахунку судових витрат, які сторона позивача понесла та/або очікує понести у ході розгляд справи не надано.

Таким чином для усунення недоліків стороні позивача необхідно надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та відобразити заявлені грошові суми в прохальній частині позовної заяви (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, та керуючись ч.1 ст.185, ст. ст. 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 12» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали, про що його повідомити.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий