РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю: секретаря Лавріненко Ю.В.,

представника позивача Рудич І.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом Ванжи Надії Володимирівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Ванжа Н.В. в інтересах АТ КБ "Приватбанк" 29.12.2023 року (в системі "Електронний суд") подала до Жмеринського міськрайонного суду даний позов із вимогою стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07.06.2018 року станом на 13.12.2023 року в розмірі 41633,47 грн та судові витрати у розмірі 2147,20 грн. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 07.06.2018 року АТ КБ "Приватбанк" виконав, надавши ОСОБА_1 за підписаною останнім заявою від 07.08.2018 року кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому збільшився до 50000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав і станом на 13.12.2023 року допустив заборгованість в сумі 41633,47 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33621,70 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8011,77 грн (а.с.1-6).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.01.2024 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги визнав частково, визнавши їх щодо стягнення з нього на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" заборгованості в сумі 7473,68 грн (6498,85 залишок тіла кредиту, 974,83 грн відсотки, що не перевищують 15% від суми простроченого платежу). Визнав підписання ним заяви від 07.06.2018 року з метою отримання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк", проте зауважив, що згадані у ній Умови та Правила йому не були надані ні в якій формі. Також зазначив, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ним не підписаний, його заява не містить строку повернення кредиту та у ній не зазначена процентна ставка. Особисто послався на положення ч.2 ст.21 Закону України "Про споживче кредитування" стосовно того, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Просив суд врахувати, що при укладенні кредитного договору не відбулось узгодження сторонами порядку нарахування процентів за користування кредитом. Вказав, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості загальна сума використаних ним кредитних коштів за період з 01.09.2019 року до 13.12.2023 року склала 85340,77 грн та ним внесено на кредитну картку загалом 78841,92 грн, різницю яких в сумі 6498,85 грн заборгованості за тілом кредиту визнав власним зобов`язанням їх повернення банку сукупно з 15% від суми простроченого платежу в розмірі 974,83 грн. Оспорювані заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33621,70 грн та за відсотками в розмірі 8011,77 грн вважав недоведеними.

20.02.2024 року (згідно дати поштового відправлення) стороною позивача подано відповідь на відзив, вказавши, що за змістом заяви-анкети від 07.06.2018 року відповідач ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити кредитку "Універсальна", а також особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що заява разом з пам`яткою клієнта, Уповати та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ними та банком договір про надання банківських послуг; й що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку. Зазначено, що згідно долученого до позову витягу з тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна GOLD" на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,5%. Вважають, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Позивачем надавались наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, виписка по рахунку, довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, сукупність яких підтверджує чинність редакції доданих до позову Умов та правил надання банківських послуг, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку. Доказів того, що відповідач не мав можливості прочитати договір перед його укладенням суду не надано. Відповідач до певного часу належно виконував свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування та визнання своїх зобов`язань за договором, тому посилання відповідача, що він не був ознайомленим з умовами кредитування, вважають не мають прийматись судом до уваги.

В судовому засіданні представник позивача Рудич І.Р. підтримала заявлені позовні вимоги згідно обгрунтувань, викладених у позові та відповіді на відзив. Просила задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 за його належним викликом в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки до суду не повідомив, будь-яких додаткових клопотань не подав, обставини чого не перешкоджають розгляду даної справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позовної заяви, відзиву та відповіді на відзив, дослідивши представлені докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07.06.2018 року року відповідач ОСОБА_2 уклав з позивачем АТ КБ "Приватбанк" двосторонній правочин, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.26).

Відповідно до підписаної сторонами у справі заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 30.08.2023 року відповідачу ОСОБА_2 надано строком на 12 місяців з пролонгацією кредит на споживчі цілі, визначено кредитний ліміт в розмірі 200000 грн, зокрема для кредитних карт "Універсальна" та "Універсальна Gold", й погоджено фіксовану процентну ставку в розмірі 40,8% для карт "Універсальна Gold" (а.с.14-25).

Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" від 15.12.2023 року за підписаним з позивачем кредитним договором відповідачу ОСОБА_1 було надано кредитну картку № НОМЕР_1 , тип "Універсальна Gold", термін дії якої з 07.06.2018 року до травня місяця 2022 року (а.с.28).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.06.2018 року (а.с.29-35,41-43) за відповідачем ОСОБА_1 обраховано заборгованість перед позивачем станом на 13.02.2023 року в сумі 41633,47 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (у т.ч. за простроченим тілом кредиту) в розмірі 33621,70 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8011,77 грн.

З виписки за договором вбачається, що ОСОБА_1 використовував кошти з карткового рахунку банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк" шляхом зняття готівки в банкоматах, оплати товарів та послуг, переказу грошових коштів; а також здійснював поповнення карткового рахунку, останнє з яких в обсязі представлених станом на 15.12.2023 року відомостей вчинено на суму 37,80 грн 04.09.2023 року (а.с.36-60).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно чинної на момент виникнення спірних правовідносин редакції ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У відповідності до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц.

Отримання вказаного оспорюваного кредиту визнано відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги паспорт споживчого кредиту (а.с.12-13), незалежно від його підписання 07.06.2018 року відповідачем ОСОБА_1 , оскільки згідно правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.05.2022 року в справі №393/126/20, визначено, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми.

Також суд визнає необгрунтованим посилання представника позивача на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №755/2720/16-ц, від 28.03.2019 року в справі №428/2873/17, від 10.04.2019 року в справі №356/1635/16-ц та від 17.04.2019 року в справі №666/388/16-ц, оскільки дані рішення касаційного суду передують в часі постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі №342/180/17, що містить правовий висновок, що правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору; отже, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

З урахуванням викладеного вище, суд не приймає до уваги витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.11), оскільки останній не містить безпосереднього підпису позичальника ОСОБА_2 .

У заяві позичальника ОСОБА_2 від 07.06.2018 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Разом з тим, фіксована процентна ставка погоджена сторонами у додатково підписаній ОСОБА_2 заяві про приєднання до Умов та Правил від 30.08.2023 року.

Серед іншого, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі №342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Безпосередньо укладеним між сторонами кредитним договором від 31.05.2016 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не визначено розмірів відсотків за кредит та неустойки.

Тарифами з обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та "Універсальна Gold", паспортом споживчого кредиту, витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті http://privatbank.ua, що надані та зазначені стороною позивача на підтвердження позовних вимог, визначені серед іншого пільговий період користування коштами, процентні ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких визначено строк дії договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови. Проте, вказані витяги не містять відомостей щодо їх підписання відповідачем ОСОБА_1 .

Отже, матеріали справи не містять об`єктивних підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, чого також не становить додана позивачем копія витягу з протоколу №18 засідання Правління банку від 08.05.2018 року (а.с.9-10), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати відсотків, неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Тому при вирішенні даного цивільного спору за заявою-анкетою від 07.06.2018 року в частині оспорюваних процентів за користування кредитом не підлягають застосуванню положення ч.1 ст.634 ЦК України, якими передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору, оскільки не виключено, що Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" з часу виникнення спірних правовідносин 07.06.2018 року до моменту вказаної дати підписання додаткової заяви про приєднання до Умов та Правил від 30.08.2023 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Судом враховується, що відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також їх розміру та порядку нарахування, надані банком Витяг з Тарифів та паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують власне умов кредитування (нарахування відсотків за користування кредитом, що охоплюються предметом спору).

Тому, з огляду на невизначення певного пільгового періоду користування кредитними коштами за умовами заяви про приєднання від 30.08.2023 року, оспорювані проценти підлягають врахування для обчислення, починаючи з наступного місяця після вказаної дати, перебіг якого за відомостями наданого розрахунку заборгованості відповідає даті, починаючи з 30.09.2023 року. Тобто, заборгованість за нарахованими відсотками у залишковий період з 30.09.2023 року до 13.12.2023 року належить визначити в сумі 2329,96 грн (37,58 грн + 1127,40 грн + 37,58 грн + 1089,82 грн + 37,58 грн).

Також, з урахуванням відсутності відомостей щодо будь-яких сплат відповідачем у зазначений період після підписання додаткової заяви про приєднання від 30.08.2023 року в рахунок повернення кредиту, включно й сплати відсотків, обраховане за розрахунком боргу прострочене тіло кредиту в сумі 33621,70 грн підлягає зменшенню на погашену заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму сплачених раніше ОСОБА_2 грошових коштів, обрахованих як погашена заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 2969,38 грн та як погашена заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 8221,03 грн, позаяк жодних умов щодо сплати саме відсотків у цей період відповідачем у встановленому порядку не погоджено. Таким суд не визнає стверджувану стороною відповідача їх сплату, так як суду не надано належних і допустимих доказів, що зарахування певної частини грошових коштів із загальної суми, яка у певні періоди вносилась ОСОБА_2 в рахунок повернення кредиту, визначалась на сплату його власним волевиявленням, а не розподілялась відповідним програмним забезпеченням електронних систем АТ КБ "ПриватБанк". Відтак оспорювану заборгованість за тілом кредиту суд визначає в розмірі 22411,29 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання.

Клопотань про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено.

З урахуванням сукупності наведеного суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача на користь позивача оспорюваної заборгованості за кредитним договором від 07.06.2018 року в сумі 24741,25 грн (22411,29 грн + 2329,38 грн), яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками.

При цьому з урахуванням встановлення простроченої суми відсотків після підписання відповідачем додаткової заяви про приєднання від 30.08.2023 року, суд визнає необгрунтованими заперечення ОСОБА_2 щодо довільного визначення ним простроченої суми тіла кредиту за різницею використаних та сплачених ним коштів, послідовність формування сум яких особисто ним не відображена ні в який спосіб. Також посилковим є самостійний обрахунок відповідачем оспорюваних відсотків у тому числі за процентною ставкою 15%, яка згідно згадуваних ним положень ч.2 ст.21 Закону України "Про споживче кредитування" передбачає відповідне обмеження пені за прострочення зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів, тобто неустойки, яка є формою спеціальної цивільної відповідальності, вочевидь відмінною від власне обов`язку сплати процентів.

Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2147,20 грн (а.с.7), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру юридичної особи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 16, 204, 509, 526, 527, 530, 548-551, 610, 612, 614, 625-628, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 07.06.2018 року станом на 13.12.2023 року року в сумі 19728 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 78 копійок, а також 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 04.03.2024 року.

Суддя Вернік В.М.