ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , МТСБУ про відшкодування завданих збитків та спричиненої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що згідно зі Свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 він є власником легкового автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована на підставі Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР-217808677 від 09 листопада 2023 року, виданого ПАТ Ск УСГ. 23 лютого 2024 року приблизно о 18 год. 22 хв. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася в м. Дніпрі на проспекті Науки (Гагаріна) в районі опори № 744, автомобіль позивача було пошкоджено. Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , скоїла наїзд на автомобіль марки БМВ Х-5 державний номер НОМЕР_4 , який стояв без руху в черзі автомобілів, які зупинилися на червоне світло світлофора в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Вина водія ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до скоєння вказаного ДТП, підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року у справі № 201/3592/24 провадження 3/201/1879/2024. Цивільно-правова відповідальність власника марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , станом на дату ДТП застрахована не була. Позивач вказує, оскільки ОСОБА_2 висловила бажання відшкодувати спричинену шкоду у добровільному порядку, він звернувся до судового експерта з метою якнайскорішого визначення розміру такої шкоди. З цією метою експертом Чернецьким М.В., який має кваліфікацію судового експерта, на спеціалізованому СТО АВТ БАВАРІЯ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК було проведено огляд пошкодженого автомобіля БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_4 , та складено Висновок експерта № 3598 від 10 березня 2024 року відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля BMW Х-5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП в цінах станом на час виконання даної експертизи, складає 437890 грн. 79 коп. Представник МТСБУ на участь в огляді автомобіля запрошений не був, проте пізніше автомобіль BMW Х-5, державний номер НОМЕР_4 , який не був відремонтований, а також пошкоджені частини автомобіля були надані позивачем представнику МТСБУ для огляду та фотографування. ОСОБА_2 частково відшкодувала завдану шкоду на загальну суму у розмірі 329 900 грн., що підтверджується відповідними копіями розписок про отримання зазначеної суми. Позивач вказує, залишок невідшкодованої суми складає: 437 890 грн. 79 коп. 329 900 грн. = 107 990 грн. 79 коп. 02 квітня 2024 року МТСБУ листом № 3-01б/13142 від 02 квітня 2024 року повідомив позивача про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 у зв`язку з тим, що згідно з рапортом експерта, який був призначений МТСБУ для проведення огляду пошкодженого ТЗ, автомобіль марки BMW Х5 державний номер НОМЕР_6 на момент огляду був частково розібраний. Представником позивача 08 травня 2024 року після набрання законної сили постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року та отримання Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 року на адресу МТСБУ було надіслано заяву по справі № 100925 про перегляд рішення та виплату страхового відшкодування, в якій представник позивача просив МТСБУ переглянути рішення про відмову у відшкодуванні шкоди у справі № 100925 та з метою відшкодування завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди здійснити регламентну виплату у розмірі 107 890 грн. 79 коп. До вказаної заяви було додано оригінал постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року та копію Висновку судового експерта №3598 від 10 березня 2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу та копії розписок про часткове відшкодування шкоди. Однак МТСБУ листом № 3-01б/21260 від 16 травня 2024 року повідомив позивача, що не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у здійсненні відшкодування шкоди. Позивач вказує, МТСБУ фактично допустив формальний підхід, оскільки навіть не дочекався постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та документів, які підтверджують розмір спричиненої шкоди від позивача, і вже 02 квітня 2024 року прийняв рішення про відмову позивачу у виплаті відшкодування заподіяної шкоди. Позивач зазначає, оскільки залишок невідшкодованої позивачу суми у розмірі 107 990 грн. 79 коп. є істотно меншим за розмір передбаченої Постановою НБУ № 109 від 30 травня 2022 року страхової суми у розмірі 160 000 грн., а пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону обов`язок відшкодування шкоди в межах страхової суми покладається на МТСБУ, то саме з МТСБУ підлягає стягненню зазначена сума невідшкодованої шкоди у розмірі 107 990 грн. 79 коп. ОСОБА_1 вказує, з вини ОСОБА_2 він втратив можливість користуватися належним йому автомобілем. Оскільки МТСБУ відмовив у відшкодуванні позивачу спричиненої шкоди, у позивача відсутні у повному обсязі кошти необхідні, для ремонту автомобіля. Через вказані обставини, що трапились з вини ОСОБА_2 , позивач змушений тривалий час користуватись громадським транспортом, позичати у знайомих інший автомобіль для користування, що створювало позивачу додаткові незручності. Вказує, законом передбачено його право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля. Завдану моральну шкоду позивач оцінює на суму в розмірі 2 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., з МТСБУ відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 107 990 грн. 79 коп., також з відповідачів стягнути судові витрати у справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 107 990 грн. 79 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить рішення суду від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Хандога В.В. просить апеляційну скаргу МТСБУ залишити без задоволення, рішення суду від 24 вересня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом зазначеної норми закону саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 33.2. ст.33 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 зазначеного Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року у справі №201/3592/24 вбачається, 23 лютого 2024 року о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Пежо, державний номер НОМЕР_7 , під час руху в районі електроопори № 774 по просп. Науки в м. Дніпрі своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем БМВ, державний номер НОМЕР_8 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_3 порушила п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця (а.с.18).

Вказаною постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року у справі №201/3592/24 визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с.18).

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 (а.с.14,15).

Цивільно-правова відповідальність позивача, як власника автомобіля марки БМВ Х-5, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ СК УСГ, Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-217808677 від 09 листопада 2023 року, строком дії з 10 листопада 2023 року по 09 листопада 2024 року включно, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.17).

Цивільно-правова відповідальність власника марки Пежо 107, державний номер НОМЕР_3 , станом на дату ДТП застрахована не була.

Згідно з Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, проведеного за заявою ОСОБА_1 та наданого ним суду, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля BMW Х-5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження в ДТП в цінах станом на час виконання даної експертизи, становить 437 890 грн. 79 коп. (а.с.22-40, 50-73).

Відповідачем ОСОБА_2 частково відшкодовано завдану ОСОБА_1 шкоду на загальну суму у розмірі 329 900 грн., що підтверджується відповідними копіями розписок ОСОБА_1 про отримання зазначеної суми та визнається сторонами у справі(а.с.45-48).

Залишок невідшкодованої позивачеві суми матеріальної шкоди становить 107 990 грн. 79 коп. (437 890 грн. 79 коп. 329 900 грн. = 107 990 грн. 79 коп.).

02 квітня 2024 року МТСБУ листом № 3-01б/13142 від 02 квітня 2024 року повідомили позивача про відмову у відшкодуванні шкоди по справі № 100925 у зв`язку з тим, що згідно з рапортом експерта, який був призначений МТСБУ для проведення огляду пошкодженого ТЗ, автомобіль марки BMW Х5 з номерним знаком НОМЕР_6 на момент огляду був частково розібраний. Оскільки ОСОБА_1 не виконані обов`язки, визначені Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: він не зберіг пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник (працівник або експерт), що призвело до неможливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, МТСБУ, згідно з пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону, прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті відшкодування заподіяної шкоди (а.с.16).

08 травня 2024 року, тобто після набрання законної сили постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року та отримання Висновком експерта № 3598 від 10 березня 2024 року, представником позивача на адресу МТСБУ було надіслано заяву у справі № 100925 про перегляд рішення та виплату страхового відшкодування, в якій представник позивача просив МТСБУ переглянути рішення про відмову у відшкодуванні шкоди по справі №100925 та з метою відшкодування завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди здійснити регламентну виплату у розмірі 107 890 грн. 79 коп. (а.с.41-44).

До цієї заяви було додано оригінал постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року та копію Висновку судового експерта № 3598 від 10 березня 2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу та копії розписок про часткове відшкодування шкоди.

Однак МСТБУ листом № 3-01б/21260 від 16 травня 2024 року повідомив позивача ОСОБА_1 , що не вбачає підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у здійсненні відшкодування шкоди (а.с.49).

Оцінювачем ОСОБА_4 було подано Рапорт до МСТБУ, згідно якого: КТЗ BMW Х5 НОМЕР_2 на момент огляду був частково розібраний, виходячи з цього згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24 липня 2009 року та №3207/5/1033 від 21 жовтня 2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо (а.с.104)

Слід зазначити, відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, розмір якої у відповідності до п.1) ч. 1 Постанови НБУ № 109 від 30 травня 2022 року Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000 грн. на одного потерпілого.

Із змісту п. 34.4 ст. 34 вказаного Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону.

Таким чином, п. 34.4 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно зі ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Зазначаючи про неможливість визначення розміру спричиненої шкоди, МТСБУ посилалися на Рапорт оцінювача ОСОБА_4 до МСТБУ, згідно якого: КТЗ BMW Х5 НОМЕР_2 на момент огляду був частково розібраний, виходячи з цього згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції наказів Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24 липня 2009 року та №3207/5/1033 від 21 жовтня 2019 року) п. 8.5 вартість матеріальних збитків скласти не можливо.

Тобто, неможливість визначення матеріального збитку обґрунтована посиланням на п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Однак вказана Методика передбачає неможливість визначення вартості відновлювального ремонту, не у випадку, коли автомобіль розібрано, а виключно у разі проведення його відновлення.

У рапорті ОСОБА_4 зазначено тільки про часткове розібрання автомобіля, без зазначення того, як саме та в якій саме частині автомобіль розібраний.

Слід зазначити, у рапорті ОСОБА_4 не зазначено про відновлення автомобіля, оскільки автомобіль на час його огляду ОСОБА_4 не був відновлений.

Враховуючи викладене та те, що МТСБУ не вказали на наявність будь-яких недоліків висновку №3598 від 10 березня 2024 року, а відповідачем ОСОБА_2 добровільно сплачено грошові кошти за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі 329 900 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з МТСБУ невідшкодовану майнову шкоду у розмірі 107 990 грн. 79 коп.

Доводи апеляційної скарги МТСБУ про неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, незаконність та наявність підстав для скасування рішення суду в оскарженій частині є необґрунтованими належними та допустимими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду в оскарженій частині, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова