справа № 361/4646/24
провадження № 2/361/3843/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що з 14 вересня 2012 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. 28 вересня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області відповідача ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16 серпня 2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Ще під час шлюбу відповідач почав нехтувати своїми батьківськими обов`язками, не турбувався про дочку та ігнорував її. Не вітав її із днем народження та іншими святами, не відвідував дочку після операційного втручання, не підтримував її ні фінансово, ні морально. Наразі неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із нею в їхній новій сім`ї, чоловік позивача ОСОБА_4 бере активну участь у житті дитини, фінансово її підтримує, піклується та проводить з нею вільний час. Із 2020 року відповідач ОСОБА_2 жодного разу не привітав дочку із днем народження чи іншими святами, не піклується про її вільний час, оздоровлення, виховання та не спілкується із дитиною. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дочки. Зазначені вище факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ліщук О.В. у суді позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у суді позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

Третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, у яких просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника та задовольнити позов. Також надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 14 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року відповідача ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем дочки позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного рішення суду Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено відповідні зміни до актового запису про народження 09 вересня 2010 року ОСОБА_3 , складеного 17 вересня 2010 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року, ухваленим у цивільній справі № 361/8371/20, шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу сторін, їхня неповнолітня дочка ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Із посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 листопада 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_6 , 2016 року народження, та ОСОБА_7 , 2021 року народження.

09 січня 2024 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 уклали шлюб, шо підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від 09 січня 2024 року.

19 серпня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у цивільній справі № 361/7993/24 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із актом депутата Броварської міської ради Броварського району Київської області Кісліциної М.С. від 02 травня 2024 року обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_7 , 2021 року народження, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 колишній чоловік ОСОБА_1 не проживає зі своєю дочкою ОСОБА_8 , 2010 року народження, яка проживає за вказаною адресою, не зустрічається із нею та зі слів матері не забезпечує дитину фінансово, не бере участі у вихованні дитини.

Відповідно до характеристики учениці 7-Є класу ОСОБА_3 , виданої 01 травня 2024 року Броварським ліцеєм № 9, дитина навчається у ліцеї із 2022 року. Протягом навчання зарекомендувала себе здібною ученицею, має достатній рівень знань, умінь та навичок з усіх предметів. Мати дитини ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню дочки, її духовному і культурному розвитку, систематично відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок зі школою, займається вихованням дочки добросовісно, дбає про фінансове забезпечення дитини та є для неї зразком поведінки. Батько дитини школу не відвідує.

Із копії нотаріально посвідченої заяви від 20 травня 2024 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У ч. 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із ч. 1 ст. 242 СК України якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу.

У п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

16 липня 2024 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 781 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 .

Того ж дня, 16 липня 2024 року, Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , у якому зазначено, що на засіданні комісії був присутній батько ОСОБА_2 , який підтвердив факт того, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки ОСОБА_5 та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно цієї дитини.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що ОСОБА_2 не спілкується із дочкою, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально дитину не утримує, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється, проти позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини не заперечує, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 доведений у суді, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 згідно із ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 01 травня 2024 року судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 162, складений 17 вересня 2010 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , із державного бюджету судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.