РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Кондратюк Алла Василівна, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить: визнати, що спадкодавцю ОСОБА_4 належала 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити її загальну частку після спадкування - 2/3 зазначеної квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після чого, вона звернулась до приватного нотаріуса Кондратюк А. В. із заявою про прийняття спадщини. 31 березня 2021 року нотаріусом було заведено спадкову справу № 02/2021. Пізніше, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 вересня 2021 року № 117/02-14, якою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала її чоловікові.

Зазначає, що вказана квартира була придбана нею та чоловіком в своїх інтересах та в і інтересах їхньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого товарною біржею «Київська універсальна біржа» 03 червня 1977 року та записаного у реєстрову книгу за № 5336.

Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та позивачем.

Син спадкодавця та позивача не бажає приймати у спадок частку квартири, спору між ними немає.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали, 20 грудня 2023 року позивачем надано до суду позовну заяву в новій редакції, в якій визначено ціну позову, а також надано докази сплати судового збору.

21 грудня 2023 року ухвалою суду у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року задоволено клопотання позивач про витребування доказів. Витребувано у Київського державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи № 02/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 червня 2024 року до суду надійшли витребувані документи.

19 червня 2024 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 04 липня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просила його задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Третя особа - приватний нотаріус Кондратюк А. В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та третіх осіб.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом установлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 14 травня 2021 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 19 травня 2021 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 листопада 2020 року.

31 березня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюк А. В. із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка.

ОСОБА_2 , син померлого, 31 березня 2021 року подав до приватного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька на користь дружини померлого - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , дочка померлого, подала до приватного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька на користь дружини померлого - ОСОБА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02 квітня 2021 року № 11760 померлому ОСОБА_4 належить частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02 квітня 2021 року № 11769 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською Універсальною біржею від 03 червня 1997 року № С8075/5093.

Крім того, з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 13 квітня 2021 року № 31/26-3833вх вбачається, що станом на 08 квітня 2021 року за ОСОБА_4 зареєстрований автомобіль Ford Fiesta, 2006 року випуску, легковий, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 .

Також, листом Акціонерного товариства «Державний ошадний банк України» від 11 травня 2021 року було повідомлено, що на ім`я ОСОБА_4 наявні рахунки, на яких містяться 40 000 грн та 5 318,27 грн.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 липня 2021 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю № 702 від 06 жовтня 1998 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,090 га, розташованої на території Віто-Поштової сільської ради (кадастровий номер земельної ділянки :01:002:5011).

16 липня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно.

16 липня 2021 року приватним нотаріусом видані на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на: автомобіль, садовий будинок, грошові вклади на банківських рахунках, земельну ділянку, частку у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

27 вересня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна її чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у договорі купівлі-продажу вказаної квартири не визначено частки, що не дає можливості встановити яка частка належить померлому. Частку, що належить ОСОБА_4 необхідно встановити у судовому порядку. Крім того, договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (продавця) та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (без зазначення року народження) (покупці), хоча неповнолітні та малолітні особи не можуть бути членами біржі. Угоди про відчуження об`єктів нерухомого майна, укладені між особами, які не є членами біржі, або угоди, укладені брокерами за дорученням третіх осіб, не відповідають вимогами Закону України «Про товарну біржу» і у зв`язку з цим не можуть вважатися біржовими операціями та реєструватися біржами. Статтями 47, 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус для вчинення нотаріальних дій не приймає документи, які не відповідають вимогам законодавства. За відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює спадкоємцю процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 02/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , судом установлено, що ним заповіту складено не було.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після його смерті подала позивач, діти спадкодавця: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про відмову від спадщини на користь позивача. Інші спадкоємці відсутні.

Ураховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_4 , то вона має право на спадкування за законом у першу чергу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тож, з вищенаведеного вбачається, що позивач прийняла спадщину на нерухоме майно, а саме частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Як вже встановлено судом з наданої до суду копії спадкової справи № 02/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , приватним нотаріусом винесено постанову від 27 вересня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаної квартири.

Таким чином, судом установлено наявність перешкод для оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку.

Стаття 357 ЦК України, передбачає, що частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно зі статями 355, 356, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду») (пункт 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав).

Крім того, відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вказана норма кореспондується зі статтею 368 ЦК України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжя за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна квартира була придбана у період перебування позивача з померлим у шлюбі.

Ураховуючи викладене вище, беручи до уваги, що будь-якої домовленості між співвласниками (позивачем, її померлим чоловіком та їхнім сином) квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , щодо розміру їх часток не було, а один із співвласників спірної квартири помер, враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну квартиру є рівною і становить по 1/3 частки.

Однак Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Таким чином аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про визначення за спадкодавцем 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 вже помер, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/3 частку спірної квартири за померлими. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Щодо вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку спірної квартири, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що в ході судового розгляду судом встановлено рівність часток співвласників спірної квартири, зважаючи на те, що у інший спосіб позивач позбавлена права оформити свої спадкові права як спадкоємця першої черги на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , до складу якої входить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, беручи до уваги, що судом визнано право власності позивача на 1/3 частку спірної квартири в порядку спадкування, а також встановлено належність їй на праві спільної сумісної власності 1/3 частки вказаної квартири, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про визначення позивачу частки квартири у розмірі 2/3.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не надавши до суду відзив, наведені позивачем обставини не спростував, доказів наявності перешкод для визнання права власності позивача на спадкове майно не надав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і їх часткове задоволення.

З огляду на викладене, керуючись статтями 15,16, 357, 368, 370, 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 становить 2/3.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Київська міська рада, , місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, 8Б, оф. 49; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Л. М. Ішуніна