Справа № 715/474/24
Провадження № 2/715/211/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2024 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
В С Т А Н О В И В :
Просить суд, ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком у 2 місяці.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте її представник ОСОБА_6 направив до суду заяві, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Судом встановлено, що 21 лютого 2023 року при виконанні бойового завдання пов`язаного із захистом України від збройної агресії російської федерації загинув ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та сповіщенням сім`ї № 580, в якому сповіщається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу.
Померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 595822 від 29 листопада 2012 року.
Крім ОСОБА_1 спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 також є його син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його батько - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Тимофтій Лесі Миколаївни для оформлення права на спадкування за законом.
Нотаріусом надано відповідь від 16.01.2024 року № 15/02-14, про те що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_4 проживала в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Як вбачається з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
З вище викладеного встановлено, що із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини може звернутися спадкоємець, який не проживав постійно із спадкодавцем та пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають без реєстрації в АДРЕСА_1 . За вище вказаною адресою також проживав ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №2-78 від 06 березня 2023 року та №2-12 від 04 січня 2024 року, які видані Сучевенською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області.
Тобто, під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 (спадкоємець) постійно проживала із ОСОБА_4 (спадкодавцем) на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 .
Відповідно до правил статей 2,5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.
Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці, а саме: рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Такі правові позиції Верховний Суд виклав в Постановах від 22 травня 2019 року у справі №310/7353/13-ц та від 17 березня 2020 року у справі 274/4841/17.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Суд звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визначення додаткового строку для прийняття спадщини не буде ефективним способом захисту для відновлення порушених прав позивачки.
Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.
Враховуючи підстави позову, наведені позивачкою у позовній заяві, суд зазначає, що у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивачка вважає порушеним, є встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.
Тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки задоволення позову не відновить порушені права позивача. Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити інший позов.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.
Повний текст судового рішення виготовлено 15 березня 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: