Справа № 709/999/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

26 листопада 2024 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна,

в с т а н о в и в:

В провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах та проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 , подала до суду заяву в якій просила визнати зловживанням процесуальними правами дії відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 , застосувати відносно нього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, залишити без розгляду та повернути ОСОБА_3 відзив з додатками від 13 липня 2024 року на позовну заяву ОСОБА_1 . Заяву мотивує тим, що у відзиві від 13 липня 2024 року на позовну заяву, ОСОБА_3 принижував честь гідність та ділову репутацію представника позивача адвоката Черненка В. А. та самого позивача ОСОБА_1 при цьому надавав негативні, недостовірні, образливі особисті характеристики учасникам справи. ОСОБА_3 в заяві про видачу інформації до Чехівського психоневрологічного інтернату від 08.07.24 принижують честь гідність та ділову репутацію адвоката Черненка В. А. та поширює негативну недостовірну інформацію. Поширена негативна недостовірна інформація щодо представника позивача є негативною, оскільки вона публічно звинувачує його у вчиненні правопорушень у тому числі кримінальних, що беззаперечно принижує його честь гідність та ділову репутацію. ОСОБА_3 звернувся до суду з документами, в яких лайливо охарактеризував представника позивача та саму ОСОБА_1 зазначені дії відповідача за первинним позовом є виявом неповаги до суду й інших учасників процесу. Окрім того, подання такого відзиву та зазначених вище документів є зловживанням останнім його процесуальними правами і невиконанням обов`язку керуватися завданнями цивільного судочинства. Вважає, що такі дії відповідача за первинним позовом ОСОБА_3 є виявом неповаги до суду й інших учасників процесу, а подання такого змісту відзиву з додатками на позовну заяву ОСОБА_1 є зловживанням відповідачем за первинним позовом його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Відповідачем ОСОБА_3 подано заперечення щодо заяви позивача в якому він зазначає, що у відзиві від 13 липня 2024 року на позовну заяву ОСОБА_1 , не принижував честь гідність та ділову репутацію представника позивача адвоката Черненка В. А. та самого позивача ОСОБА_1 . Щодо думки представника позивача, що у відзиві від 13 липня 2024 року на позовну заяву ОСОБА_1 , надавав негативні, недостовірні, образливі особисті характеристики учасникам справи така його думка є абсолютно хибною. Подаючи у відзиві інформацію відповідач фактично нічого не придумував, а констатував факт, який можливо перевірити шляхом допиту, як свідків усіх осіб, що поставили свій особистий підпис у спірному акті. Враховуючи вищевикладені доводи та міркування, просив суд визнати виключно суб`єктивними та помилковими судження учасника справи, представника позивача адвоката Черненка В. А. про зловживанням процесуальними правами та відмовити йому у задоволенні даної заяви.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви з підстав викладених у запереченні.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши заяву, заперечення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановления ухвали.

Статтею 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Оскільки, в підготовчому засіданні судом не встановлено обставин, а також відсутні докази того, що такі дії здійснювались відповідачем з метою перешкоджання судочинству або з метою затягування розгляду справи, клопотання позивача про визнання зловживанням процесуальними правами відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про залишення без розгляду та повернення ОСОБА_3 відзиву з додатками від 13 липня 2024 року на позовну заяву ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 19 червня 2024 року встановлені строки подання відзиву, а саме відповідачу з дня вручення даної ухвали.

Подання відзиву є правом учасників справи, які самостійно обирають способи правового захисту. Учасники справи мають рівні процесуальні права і обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що відповідачем дотримані строки подачі відзиву, а тому суд вважає відсутніми підстави для залишення без розгляду та повернення відзиву відповідачу ОСОБА_3 .

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача та її представника ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 43, 44, 143, 144, 178, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про визнання зловживанням процесуальними правами дії відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 , застосування відносно нього заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, залишення без розгляду та повернення ОСОБА_3 відзиву з додатками від 13 липня 2024 року на позовну заяву ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2024 року.

Суддя В. В. Левченко