Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/411/24

Провадження № 2/126/421/2024

"04" червня 2024 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області в особі служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області в особі служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області звернулась в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" про позбавлення батьківських прав з тих підстав, що як стверджує, що згідно свідоцтва про народження від 29.06.2022 серії НОМЕР_1 відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 29.06.2022 записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері. У зв`язку з безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , дитину було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Хлопчика влаштовано до Комунального некомерційного підприємства "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради". На підставі наступних документів: рішення Чечельницького районного суду Вінницької області у справі № 151/27/23 від 13.03.2023 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав матері та стягнення аліменті, Витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 0 від 29.06.2022 дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Оскільки пройшов майже рік з моменту відібрання дитини, потрібно вирішити питання про доцільність повернення матері ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Тульчинського обласного будинку дитини з ураженням психіки та центральної нервової системи Вінницької обласної ради або позбавлення її батьківських прав. Відповідно до листа КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" № 9 від 09.01.2024, дитина ОСОБА_3 перебуває в даному закладі з 09.01.2023 по теперішній час на повному державному утриманні. За останні 6 місяців перебування дитини в закладі, мати ОСОБА_2 відвідувала хлопчика 11 разів. Мати постійно цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини, приносить гостинці, останній раз відвідувала дитину 03.01.2024. Згідно з актом обстеження умов проживання Ободівської служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області від 28.11.2023, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3, проживає по АДРЕСА_2 у будинку покійних батьків. Будинок глиняний, обкладений червоною цеглою, площею 40 кв.м, складається з двох кімнат, коридору, у будинку пічне опалення. На зимовий період дрова не заготовлені. На момент обстеження у будинку було прибрано, підметено, старі доріжки чисті, на вікнах вчіплена тюль (зі слів жінки новопридбана). З меблів є тільки ліжко, шафа, стіл з буфетом. Меблі та побутова техніка для комфортного проживання дитини відсутні. Дитячий одяг відсутній, з продуктів харчування були присутні різноманітні крупи, декілька банок тушонки. Холодильник в будинку відсутній. Хоча у кімнаті було тепло, але відчувався запах чадного газу. Не було дитячих іграшок, книжок. Зі слів жінки фінансово себе забезпечує тимчасовими заробітками. Згідно акту обстеження умов проживання Ободівської служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області від 15.01.2024 у будинку змін на краще не відбулося. Світло відсутнє, будинок відключений від електромережі. Вікна у будинку одинарні, тепло швидко виходить. Груба ще більше в аварійному стані, кіптява помітна на поверхні, відчувався запах чадного газу, дрова відсутні. Продукти харчування в мінімальній кількості. Зі слів спеціалістів помітно, що жінка не розуміє в повній мірі потреби дитини. Відповідно до довідки-характеристики на ОСОБА_2 Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради № 96 від 06.02.2024, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3 , за даною адресою не проживає. Вона являється матір`ю двох дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. У вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4 вона участі не бере, коштів для дитини не перераховувала, її вихованням та здоров`ям не цікавилася та не цікавиться. Дочку виховує батько ОСОБА_6 . За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони: іноді вживала алкогольні напої. В будинку не дотримувалась санітарно-гігієнічних умов та ніколи не дбала про благоустрій свого господарства та земельної ділянки, конфліктна. Згідно інформації Гайсинського РУП відділу поліції № 1 сектору поліцейської діяльності № 1 № 264/203/1/01-2024 від 12.02.2024, ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява в громадських місцях у п`яному вигляді) та ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб). ОСОБА_2 є одинокою матір`ю (реєстрація народження дитини проведена згідно ч.1 ст. 135 СК України), знаходиться в складній життєвій ситуації. Батьки ОСОБА_2 померли. родичів, друзів і сусідів, які могли б надати допомогу по догляду за дитиною немає. У ОСОБА_2 відсутні навички самостійного життя, належного догляду за дитиною, раціонального використання коштів. Вона має власне житло в с. Ободівка, яке належить покійним батькам, спадщину не оформлено. ОСОБА_2 постійного місця проживання не має, часто проживає в сторонніх осіб, отримує доходи від тимчасових заробітків. ОСОБА_2 надавався термін 1 рік на покращення житлових умов проживання щоб поновити батьківські права. Пройшов майже рік, а умови для проживання малолітньої дитини не створено. Виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що вона не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Стверджує, що провела в будинок світло і умови там нормальні. Вона постійно відвідує дитину, придбала ліжко, але не дитяче, прибрала, побілила. Просить не позбавляти її батьківських прав та дати ще один шанс.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" Мазур М.О. надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження від 29.06.2022 серії НОМЕР_1 відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько дитини згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 29.06.2022 записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері.

У зв`язку з безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , дитину було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Хлопчика влаштовано до Комунального некомерційного підприємства "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради".

На підставі наступних документів: рішення Чечельницького районного суду Вінницької області у справі № 151/27/23 від 13.03.2023 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав матері та стягнення аліменті, Витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 0 від 29.06.2022 дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Оскільки пройшов майже рік з моменту відібрання дитини, потрібно вирішити питання про доцільність повернення матері ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Тульчинського обласного будинку дитини з ураженням психіки та центральної нервової системи Вінницької обласної ради або позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до листа КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" № 9 від 09.01.2024, дитина ОСОБА_3 перебуває в даному закладі з 09.01.2023 по теперішній час на повному державному утриманні. За останні 6 місяців перебування дитини в закладі, мати ОСОБА_2 відвідувала хлопчика 11 разів. Мати постійно цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини, приносить гостинці, останній раз відвідувала дитину 03.01.2024.

Згідно з актом обстеження умов проживання Ободівської служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області від 28.11.2023, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3, проживає по АДРЕСА_2 у будинку покійних батьків. Будинок глиняний, обкладений червоною цеглою, площею 40 кв.м, складається з двох кімнат, коридору, у будинку пічне опалення. На зимовий період дрова не заготовлені. На момент обстеження у будинку було прибрано, підметено, старі доріжки чисті, на вікнах вчіплена тюль (зі слів жінки новопридбана). З меблів є тільки ліжко, шафа, стіл з буфетом. Меблі та побутова техніка для комфортного проживання дитини відсутні. Дитячий одяг відсутній, з продуктів харчування були присутні різноманітні крупи, декілька банок тушонки. Холодильник в будинку відсутній. Хоча у кімнаті було тепло, але відчувався запах чадного газу. Не було дитячих іграшок, книжок. Зі слів жінки фінансово себе забезпечує тимчасовими заробітками.

Згідно акту обстеження умов проживання Ободівської служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області від 15.01.2024 у будинку змін на краще не відбулося. Світло відсутнє, будинок відключений від електромережі. Вікна у будинку одинарні, тепло швидко виходить. Груба ще більше в аварійному стані, кіптява помітна на поверхні, відчувався запах чадного газу, дрова відсутні. Продукти харчування в мінімальній кількості. Зі слів спеціалістів помітно, що жінка не розуміє в повній мірі потреби дитини.

Відповідно до довідки-характеристики на ОСОБА_2 Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради № 96 від 06.02.2024, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3 , за даною адресою не проживає. Вона являється матір`ю двох дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. У вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4 вона участі не бере, коштів для дитини не перераховувала, її вихованням та здоров`ям не цікавилася та не цікавиться. Дочку виховує батько ОСОБА_6 . За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони: іноді вживала алкогольні напої. В будинку не дотримувалась санітарно-гігієнічних умов та ніколи не дбала про благоустрій свого господарства та земельної ділянки, конфліктна.

Згідно інформації Гайсинського РУП відділу поліції № 1 сектору поліцейської діяльності № 1 № 264/203/1/01-2024 від 12.02.2024, ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява в громадських місцях у п`яному вигляді) та ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб).

Відповідачка ОСОБА_2 є одинокою матір`ю (реєстрація народження дитини проведена згідно ч.1 ст. 135 СК України), знаходиться в складній життєвій ситуації.

Батьки ОСОБА_2 померли. родичів, друзів і сусідів, які могли б надати допомогу по догляду за дитиною немає.

У ОСОБА_2 відсутні навички самостійного життя, належного догляду за дитиною, раціонального використання коштів. Вона має власне житло в с. Ободівка, яке належить покійним батькам, спадщину не оформлено. ОСОБА_2 постійного місця проживання не має, часто проживає в сторонніх осіб, отримує доходи від тимчасових заробітків.

Відповідачці ОСОБА_2 надавався термін 1 рік на покращення житлових умов проживання щоб поновити батьківські права. Пройшов майже рік, а умови для проживання малолітньої дитини не створено.

Виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що вона не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини.

Згідно висновку служби у справах дітей Чечельницької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чечельницької селищної ради № 19 від 24.01.2024, виконавчий комітет Чечельницької селищної ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з тим, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини (cт. 18 Конвенції про права дитини).

Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі № 466/9380/17.

У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 296/7848/16-ц (провадження № 61-43695св18) зазначено, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що відповідачка з дитиною не проживає, її не утримує, вихованням не займається, не цікавиться нею, участі в її житті не приймає та не бажає забезпечувати дитині базові потреби - належне харчування, відповідний одяг. Спілкування з матір`ю у дитини взагалі не відбувається, як і сам виховний процес. Тобто, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому відповідачку ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно її дитини.

Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Аналогічна правова позиція мститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області в особі служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області задоволені у повному обсязі, суд відповідно ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164, 243 СК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 89, 187, 197, 211, 247, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Героїв Майдану 36, селище Чечельник Гайсинського району Вінницької області) в особі служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача КНП "Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради" (вул. Шевченка 33, м. Тульчин Вінницької області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол