ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/901/17 Номер провадження 22-ц/814/24/24Головуючий у 1-й інстанції Гримайло А.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чумак О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Харківської міської ради, третя особа Відділ у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, встановлення межі між сумісними земельними ділянками,,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Харківської міської ради, третя особа - Відділ у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, що є правонаступником Управління Держземагенства в м. Харкові Харківської області.

Позивач просила суд встановити межу між суміжними земельними ділянками, що розташовані по АДРЕСА_1 , та знаходяться у її, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 постійному користуванні відповідно до земельно-кадастрової документації станом на 05.07.2004 року; усунути порушення її права користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з боку ОСОБА_1 та зобов`язати його вчинити для цього такі дії, як перенести паркан на місце його встановлення станом на 05.07.2004 року, а також провести роботи з демонтажу гаражу та бані, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що 05.07.2004 року вона придбала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Голубом І.В., реєстровий номер 2336.

Відповідно до умов Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 20.04.1956 року житловим управління Ленінського району м. Харкова, згідно рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 67 від 28.02.1956 року про відвід земельної ділянки, забудовнику на праві безстрокового користування надано земельну ділянку, площею 475,0 кв.м.

У червні 2005 року ОСОБА_3 розібрав старий паркан та почав будувати новий, що знаходиться на відстані приблизно 15 см від будинку позивача, чим порушив існуючи межі земельних ділянок. Крім того, на відстані 1,5 м від будинку позивачки на частині незаконно захопленої земельної ділянки відповідачем було побудовано гараж, в якому він зберігає паливно-мастильні матеріали, внаслідок чого склалася вибухонебезпечна ситуація, яка загрожує руйнацією будинку позивача. Також, безпосередньо біля самого паркану відповідачем було побудовано баню, при експлуатації якої попіл та іскри від вогню летять на територію земельної ділянки ОСОБА_2 , що може спричинити пожежу. На будівництво даних об`єктів позивач згоди не надавала, тому дії відповідача не відповідають вимогам закону, порушують її права, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Харківської міської ради, третя особа - Відділ у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, встановлення межі між сумісними земельними ділянками задоволено частково.

Усунуто порушення у праві користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 перенести паркан між домоволодінням АДРЕСА_3 на місце його встановлення за фактичним використанням земельної ділянки станом на 05.07.2004 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його до апеляційного суду. Посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Звертає увагу суду, на те, що районний суд не надав об`єктивної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи та належним чином не дослідив їх, в результаті чого виніс необґрунтоване рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Місцевим судом встановлено, що з виписки з рішення № 67 засідання виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 28.02.1956 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки» забудовнику ОСОБА_4 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , площею 475,0 кв. м. у безстрокове користування (т.1 а. с. 8).

З Акту зазначення меж Управління головного архітектора м. Харкова від 14.04.1956 року встановлено, що згідно проекту головного архітектора м. Харкова було зроблено винос на місцевість меж ділянки, загальною площею 460,0 кв. м., розташованого в АДРЕСА_2 . (т. 1 а. с. 11).

Відповідно до умов Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 20.04.1956 року житловим управління Ленінського району м. Харкова на підставі рішення № 67 виконкому Ленінської райради депутатів трудящих «Про відвід земельної ділянки» від 28.02.1956 року надано право безстрокового користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , площею 475, 0 кв. м., із зобов`язанням будівництва житлового одноповерхового будинку, жилою площею 36,3 кв. м., з кількістю кімнат «трьох» на відстані двох метрів від червоної лінії забудівлі, (т. 1 а. с. 9-10).

Рішенням виконавчого комітету Ленінської райради народних депутатів № 149/49 від 01.10.1985 року власнику домоволодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 дозволено оформити самовільні будівлі у вищезазначеному домоволодінні, в тому числі і гараж літ. «Г» (т. 1 а. с. 191).

Рішенням виконавчого комітету Ленінської райради народних депутатів від 23.10.1990 року забудовнику ОСОБА_4 затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку із надвірними будівлями, загальною площею 49,3 кв. м., у тому числі житловою 30,4 кв. м., по АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 87).

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Харкові ради № 164 від 03.06.2003 року власнику домоволодіння по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 дозволено оформити раніше побудовану лазню у зазначеному домоволодінні (т. 1 а. с. 192).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 05 липня 2004 року, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Голубом І. В., реєстровий номер 2336, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.07.2004 року № 4054143 (т. 1 а. с. 6-7).

Місцевим судом зазначено, що відповідно до технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.04.2004 року на час придбання будинку по АДРЕСА_2 земельної ділянки складала 436 кв. м., а відстань від будинку до межі з домоволодінням АДРЕСА_4 близько 1,0 м., такі ж лінійні розміри та площа ділянки зазначені в технічних паспортах від 1973 р., від 19.09.1990 р„ та від 03.10.2000 р.(а. с. 95-99, 112-125).

Згідно технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2006 року за адресою земельної ділянки по АДРЕСА_2 має місце переуступка 6 кв. м. з боку домоволодіння АДРЕСА_2 , та 9 кв. м. з боку домоволодіння АДРЕСА_5 (т. 1 а. с. 106-105).

Листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.01.2006 року повідомлено, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до квартальній зйомці, затвердженій рішенням Ленінського РВК № 139/34 від 15.06.1977 року, складала 400 кв.м., крім того надлишок 56 кв.м.; обстеженням 08.12.2005 року встановлено, що фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 складає 450 кв.м.; зменшення площі земельної ділянки на 6 кв.м. відбулося за рахунок самовільної переуступки частини землі у бік сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 149-154).

На звернення позивачки до Виконавчого комітету Ленінської районної ради та до Узгоджувальної комісії Харківської міської ради вона отримала відповідь, що є порушення меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 з боку домоволодіння по вул. Технічній. 35; рекомендовано поновити межі земельних ділянок згідно викопіюванні із схематичного плану кварталу та дотримуватися правил добросусідства, за захистом своїх прав рекомендовано звернутися до суду. (т. 1 а. с. 14 -16).

Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 31.07.2006 року 13.07.2006 року проведено переобмір земельної ділянки АДРЕСА_2 , згідно до якого 07.03.1973 року площа земельної ділянки в натурі складала 436 кв.м.; станом на 13.07.2006 року фактична площа земельної ділянки складає 421 кв.м., зменшення площі земельної ділянки на 15 кв.м. відбулося за рахунок самовільної переуступки землі сусіднім земельним ділянкам - АДРЕСА_4 , площею 6 кв.м., АДРЕСА_5 - площею 9 кв.м. (т. 1 а. с. 144-146).

З технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2009 року встановлено, що згідно рішення № 67 виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 28.02.1956 року площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 складала 436,0 кв. м. (т. 1 а. с. 100-105).

З технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.05.2010 року встановлено, що згідно рішення № 139/34 Ленінської райради від 15.06.1977 року площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 складала 456,0 кв.м. (т. 1 а. с. 155-164).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволені частково, встановлені межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 згідно із технічним паспортом на будинок АДРЕСА_2 від 22.04.2004 року та фактичним використанням земельної ділянки, встановивши відстань від житлового будинку літ. «А-1» до межі 0,93 м та 1,0 м, відстань від сараю літ. «В» до межі 0,75 (т. 1 а. с. 32-37).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.08.2013 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2013 року в частині встановлення межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 згідно із технічним паспортом на будинок АДРЕСА_2 . Технічній від 22.04.2004 року та фактичним використанням земельної ділянки, встановивши відстань від житлового будинку літ. «А-1» до межі 0,93 м та 1,0 м, відстань від сараю літ. «В» до межі 0,75 - скасовано, у задоволенні позовної вимоги відмовлено; у іншій частині рішення залишено без змін за підстав неправильного визначення характеру спірних правовідносин та незалученням до участі у справі належного співвідповідача - Харківську міську раду відповідно до вимог п. 12 Перехідних положень ЗК України, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, (т. 1 а. с. 38-41).

Згідно з висновком додаткової судової комісійної будівельно-технічної експертизи №1255 від 27.07.2012 р. фактичні лінійні розміри земельної ділянки АДРЕСА_2 не відповідають його розмірам в планах БТІ за 1985 рік, не відповідають його розмірам в планах БТІ за 1997 рік та фактично зменшились; площа земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 змінилася та фактично становить 439 кв. м.; площа земельної ділянки № НОМЕР_1 , виділена за рішенням ВК Ленінської райради депутатів трудящих від 26.02.1956 року за № 67, не відповідає площі земельної ділянки № НОМЕР_1 , вказаній в договорі від 20.04.1956 року про надання у безстрокове користування, та є меншою на 8 кв. м.; відповідно до плану відводу, розробленого Управлінням Головного Архітектора м. Харкова, передбачалось будівництво житлового будинку розмірами 7,60 х 7,16 м з розміщенням його зі сторони межі земельної ділянки по АДРЕСА_6 на відстані 2,0 м від неї та на відстані 2,0 м від межі по вул. Технічній; в матеріалах інвентаризаційної справи № 64931 на домоволодіння АДРЕСА_2 міститься схематичний план земельної ділянки станом на 1973 рік (з поточними змінами у 1990 році та у 2006 році), згідно якому конфігурація земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 , її площа (436 кв. м.) та лінійні розміри меж станом на 1973 рік не відповідають конфігурації, площі та лінійним розмірам меж, наведених у плані відводу; місце розташування побудованого на земельній ділянці АДРЕСА_2 житлового будинку не відповідає запроектованому місцю розташування, наведеному у плані відводу згідно рішення № 67 від 28.02.1956 року; згідно Акту приймання індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 та рішенню виконкому Ленінської райради народних депутатів від 23.10.1990 року за № 213/4 щодо затвердження акту приймання в експлуатацію житлового будинку, згідно до яких будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 відбувалось з 1956 по 1963 роки та прийнято в експлуатацію у 1990 році; сарай літ. «Б», розташований на перетинанні меж по АДРЕСА_6 , інвентаризовано у 1973 році; площа земельної ділянки № НОМЕР_1 , виділена за рішенням ВК Ленінської райради депутатів трудящих від 26.02.1956 року за № 67, не відповідає площі земельної ділянки № НОМЕР_1 , вказаній у викопіюванні із схематичного плану земельної ділянки станом на 1973 рік на 31,0 кв. м; рішення виконкому щодо зміни площі, конфігурації та лінійних розмірів земельної ділянки № НОМЕР_1 по вул. Технічній в матеріалах справи відсутні; в ескізі земельної ділянки та у викопіюванні із схематичного плану кварталу станом на 2006 рік вказано відомості щодо переуступки земельної ділянки по межі з домоволодінням АДРЕСА_4 площею 6 кв. м та по тильній стороні (по межі з домоволодінням АДРЕСА_5 ) площею 9 кв. м із зазначенням, що площа земельної ділянки становила 421 кв. м (за нормою 436 кв. м„ переуступка 15,0 кв. м); зіставляючи дані викопіювання із схематичного плану кварталу щодо переуступки частини земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 6 кв. м, на користь землекористувача земельної ділянки № НОМЕР_1 та дані ескізу земельної ділянки і дані викопіювання із схематичного плану кварталу щодо переуступки частини земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 6 кв. м, на користь землекористувача земельної ділянки № НОМЕР_2 , встановлено протиріччя у вказаних документах, а саме: у бік якої земельної ділянки виконано переуступку; земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_2 у 2006 році не обмірювалась, конфігурація та площа не уточнювалися; згідно з технічним паспортом КП «ХАрМіськБТІ», виготовленим за станом на 22.04.2004 року, земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_2 по межі з домоволодінням АДРЕСА_4 (раніше № НОМЕР_3 ) мала лінійні розміри межі - 22,65 м; площа земельної ділянки становила 436 кв. м.; згідно матеріалам топографо-геодезичних вишукувань земельних ділянок № НОМЕР_2 та № 37 у 2010 році площа земельної ділянки становить 438 кв. м; у загальну площу земельної ділянки № НОМЕР_1 не включено площу, розташовану на розі вул. Технічної та вул. Москвіна біля гаражу, якою на момент проведення вишукувань не користується землекористувач земельної ділянки № НОМЕР_1 (лінійний розмір по червоній лінії 0,46 м); конфігурація, лінійні розміри та площа земельної ділянки № НОМЕР_1 по вул. Технічній змінювалися на протязі тривалого часу; встановлення меж земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 на місцевості згідно з планом відводу до Рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 28.02.1956 року за № 67 не було здійснено у зв`язку з будівництвом житлового будинку на місці, яке не відповідало плану відводу, розробленого Управлінням Головного Архітектора м. Харкова, що призвело до зміни місця розташування межі між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 .

В матеріалах інвентаризаційної справи № 67693, в якій міститься Рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 15.06.1977 року за № 139/34 щодо розділу домоволодіння АДРЕСА_5 (площа земельної ділянки якого станом на 1977 рік складала 1158 кв. м) на два домоволодіння та виділ ОСОБА_7 окремого домоволодіння із земельною ділянкою площею 400 кв. м з присвоєнням адреси: АДРЕСА_4 ; згідно викопіювання із схематичного плану кварталу станом на 1977 рік земельна ділянка № НОМЕР_2 по межі з домоволодінням № НОМЕР_1 мала лінійні розміри меж 25,25 м; площа земельної ділянки становила 400 кв. м, винос земельної ділянки такої конфігурації та такими розмірами меж на місцевість не було здійснено; виділ домоволодіння АДРЕСА_4 . Технічній відбувався в межах раніше виділеної земельної ділянки домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 , що підтверджується викопіюванням із схематичного плану кварталу на присадибну ділянку по АДРЕСА_4 , де наведено конфігурацію та лінійні розміри меж земельної ділянки, яке виділяється з домоволодіння АДРЕСА_5 станом на 1989 рік, конфігурація меж суміжної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 та їх розміри зі сторони земельної ділянки № НОМЕР_2 та АДРЕСА_5 не відповідають плану відводу земельної ділянки АДРЕСА_2 згідно з Рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 28.02.1956 року за № 67; земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_4 примикає до існуючої межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 ; розміри межі земельної ділянки по межі з домоволодінням АДРЕСА_2 становлять 22,80 м; площа земельної ділянки за планом становила 445 кв. м; станом на 2005 рік земельна ділянка мала лінійні розміри меж по межі з домоволодінням № 37 - 24,05 м (по прямій 24,05 м (1,2+22,85) та по ламаній 26,05 м (1,2 +22,85), станом на 2005 рік площа земельної ділянки становила 450 кв. м (за нормою 400 кв. м, надлишок 56 кв. м, переуступка 6 кв. м); станом на 2010 рік фактична конфігурація та розміри меж земельної ділянки АДРЕСА_4 по межі з домоволодінням № 37 склала 23,79 м (по прямій 23,79 (0,8+1,5+8,86+2,02+5,62+3,77+1,22) та по ламаній 26,02м (0.8+1,5+0,32+8.86 +2,02+5,62+3,77+1,91+1,22); фактична конфігурація меж та розмір межі земельної ділянки № НОМЕР_2 по вул. Технічній (по червоній лінії) не відповідає конфігурації та розміру цієї межі згідно з планами, наведеними у технічних паспортах, складених станом на 1985, 1997 роки та у викопіюванні із схематичного плану кварталу на присадибну ділянку по АДРЕСА_4 станом на 1989 рік - згідно з технічними паспортами - 17,55 м, згідно з викопіюванням - 17,45 м, фактично 17,37 м; фактична конфігурація меж та розмір межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 (по червоній лінії) не відповідає конфігурації та розміру цієї межі згідно з викопіюванням із схематичного плану кварталу станом на 1973 рік, з планом, наведеним у технічному паспорті, складеному станом на 2004 рік - згідно з викопіюванням - 21,97 м, згідно паспорту - 21,97 м, фактично 21,62 м; довжина межі по вул. Технічній з урахуванням геодезичної зйомки становить 22,08 м (21,62+0,46); при розмірі межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_4 (по червоній лінії) становить 17.45 м згідно з викопіюванням із схематичного плану кварталу на присадибну ділянку станом на 1989 рік, фактичне розташування суміжної межі між домоволодіннями АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 відповідає викопіюванню із схематичного плану кварталу станом на 1989 рік, зменшення розміру межі по червоній лінії пов`язано зі зміщенням межі близько 0,08 м з боку земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_7 ; при розмірі межі земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_4 (по червоній лінії) становить 17,55 м згідно з технічними паспортами станом на 1985, 1997 роки, фактичне розташування суміжної межі між домоволодіннями АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 не відповідає технічним паспортам, для приведення місця розташування цієї межі у відповідність до технічних паспортів, необхідно змістити суміжну межу на 0,10 м у бік домоволодіння АДРЕСА_2 , тобто привести у відповідність до технічних паспортів, (т. 1 а. с. 166-180).

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою № 9293/19070 від 12.09.2019 року:

площа земельної ділянки АДРЕСА_2 фактично (на місцевості) станом на серпень 2018 року складає 0,0433 га, що не відповідає площі, прописаній в наданих реєстраційних документах;

відповідно до наданої на дослідження документації всі будівлі та споруди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходяться на належним їм земельних ділянках;

споруди розташовані в місцях, вказаних в інвентаризаційних справах домоволодінь № № НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ; відповідно до викопіювання із схематичного плану кварталу, що містять матеріали інвентаризаційної справи № 67693 на домоволодіння АДРЕСА_2 , що складений станом на 15.06.1977 року із змінами у 08.12.2005 році, на земельній ділянці АДРЕСА_4 розташовані в межах земельної ділянки, площею 450 кв. м., житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, надвірні будівлі та споруди (гараж «Г», сарай «Б», вбиральня «Д»).

При цьому, на ескізі плану земельної ділянки, що складений 06.07.1985 року з внесеними змінами 06.05.2010 року (зведена лазня «Е») відстані будівель до сусідньої межі з домоволодінням № 37 складають: від гаража «Г» - 0,25 м (ближчий кут будівлі до червоної лінії), від лазні «Е» - 0,6 м (ближчий кут будівлі) та 0,37 м (віддалений кут будівлі). Матеріали інвентаризаційної справи № 64931 на домоволодіння АДРЕСА_2 містять ескіз із зазначенням розташування всіх будівель і споруд, складений станом на 07.03.1973 рік (з внесеними змінами 02.06.1986 та 18.09.1990) та вказівкою відстаней будівель від сусідньої межі з домоволодінням АДРЕСА_4 , а саме: відстані від житлового будинку літ. «А-1» - 0,93 м (ближчий кут будівлі) та 1,0 м (віддалений кут будівлі).

У листі від 24.01.2006 року «КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зазначено, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_4 згідно квартальній зйомці, затвердженій рішенням Ленінського РВК № 139/34 від 15.06.1977 складала 400 кв. м., крім того надлишок 56 кв. м. Обстеженням 08.12.2005 року встановлено, що фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_2 складає 450 кв. м. Зменшення площі земельної ділянки на 6 кв. м. відбулося за рахунок самовільної переуступки частини землі в бік сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 », при цьому детально показано як змістилася подовжня границя між домоволодіннями №№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , а саме: по червоній лінії на 0,37 м, по тильній стороні земельних ділянок - на 0,16 м. У зв`язку із зміщенням зазначена межа розташована відносно ближчого куту будинку літ. «А-1» домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані 0,7 м, відносно віддаленого куту будинку відносно червоної лінії на відстані 0,2 м.

За результатами натурного обстеження при проведенні експертизи суміжна межа між домоволодіннями №№ 35,37 розташована відносно ближчого куту будинку літ. «А-1» домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані 0,63 м, відносно віддаленого куту від червоної лінії будинку на відстані 0,16 м, тобто майже ті ж розмірі, що зазначені в ескізі. Відстані між гаражем домоволодіння АДРЕСА_4 та житловим будинком літ. «А-1» домоволодіння АДРЕСА_8 ). У зв`язку з тим, що ескіз плану земельної ділянки № НОМЕР_2 має лише одну прив`язку (0,25 м) від ближчого до червоної лінії кута гаражу літ. «Г» домоволодіння АДРЕСА_1 , що існувала до самовільної переуступки у бік домоволодіння № 37, встановленої КП «ХМБТІ» у 2005 році, розрахунок місця знаходження (відстані) межі між домоволодіннями №№ 35, АДРЕСА_2 проводиться з використанням саме цієї прив`язки. А саме: відстань становить 0,98 м (1,23-0,25), до 1,23 - відстань до ближчого до червоної лінії куту гаражу літ. «Г» домоволодіння АДРЕСА_1 , що визначена натурним обстеженням при виконанні експертизи; 0,25 - прив`язка від ближчого до червоної лінії кута гаражу літ. «Г» домоволодіння АДРЕСА_1 , що існувала до самовільної переуступки в бік домоволодіння № 37, встановленої КП «ХМБТІ» у 2005 році;

визначення географічних координат положення точок на місцевості не входить до компетенції судового експерта;

відповідно до наданої на дослідження технічної документації на земельну ділянку АДРЕСА_2 , будівлі лазні та гаражу не відносяться до самовільно побудованих;

збудований ОСОБА_1 паркан між сумісними земельними ділянками № НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 не відповідає будівельно-технічним нормам, а саме: п. 2.20 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» та п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018, а саме: за результатами натурного обстеження при проведенні експертизи суміжна межа між домоволодіннями №№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 розташована відносно ближчого куту будинку літ. «А-1» домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані 0,63 м, відносно віддаленого куту від червоної лінії будинку на відстані 0,16 м, сарай літ. «В» домоволодіння АДРЕСА_2 розташований по цій суміжній межі, що не відповідає п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» (9.13) та вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 (9.12). На земельній ділянці № 35 будівлі гаражу літ. «Г» та лазні літ. «Е» також розташовані менше 1,0 м, що не відповідає п. 3.25* ДБН 360-92**** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» (9.13) та вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 (9.12). Зведенням будівель та споруд домоволодінь №№ 35, 37 поруч із суміжною межею сформовано щільну забудову, а відстані між зазначеними будівлями та спорудами не дозволяють перебудувати паркан у відповідності до будівельних вимог, тому для усунення спору співвласників з приводу користування земельною ділянкою вздовж суміжної межі необхідно встановити земельний сервітут. За результатами натурного обстеження мінімальна відстань від гаража літ. «Г» домоволодіння АДРЕСА_4 до стіни житлового будинку літ.»А-1» складає 1.15 м, що не відповідає нормативній відстані 10 м.; під час зведення на земельній ділянці АДРЕСА_2 нового паркану, будівель лазні та гаражу було порушено будівельно-технічні норми, а саме: п.2.20, п. 2.8 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», п. 3.25*, п. 7.50 табл.7.5 ДБН 360-92**. Будівельними нормами і правилами та вимогами щодо містобудування не регламентуються відстані зведення лазень по відношенню до інших будівельних об`єктів в межах садибної забудови, у тому числі забудови на сусідніх ділянках;

визначити технічні помилки в документах, на підставі яких здійснюється реєстрація земельної ділянки, не надається можливим, оскільки в представлених на експертизу матеріалах відсутня документація із землеустрою на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_2 , а також документи, що підтверджують внесення даних про земельну ділянку до відомостей Державного земельного кадастру, (т. 2 а. с. 86-105).

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд дійшов висновку, що оскільки на момент набуття права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 між колишнім власником домоволодіння АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 , як власником домоволодіння АДРЕСА_4 , склався фактичний порядок користування земельними ділянками, межі яких були позначені встановленим парканом та який у 2005 році самовільно було перероблено відповідачем, то усунення порушення права позивача користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 можливе шляхом зобов`язання ОСОБА_1 перенести паркан між домоволодінням АДРЕСА_2 та домоволодінням АДРЕСА_4 на місце його встановлення станом на 05.07.2004 року.

В задоволенні інших позовних вимог суд відмовив, оскільки встановити межі червоної лінії між спірними ділянками відповідно до земельно-кадастрової документації станом на 05.07.2004 року не можливо внаслідок чисельних розбіжностей в документації, невідповідності їй площі, конфігурації та розміру меж земельних ділянок через наявність самовільних переуступок між їх користувачами, що встановлено висновками експертиз, проведених в ході розгляду справи.

Щодо позовної вимоги про проведення роботи з демонтажу гаражу та бані, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 районний суд зазначив, що вищезазначені будівлі не є об`єктами самочинного будівництва, введені в експлуатацію відповідно до діючого на момент прийняття в експлуатацію законодавства та до моменту набуття права власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_2 . Спірні споруди розташовані на земельній ділянці, що знаходиться в постійному користуванні відповідача, жодних доказів на підтвердження доводів позивачки щодо пожежо-небезпечної ситуації від цих будівель суду не надано, а тому зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

За змістом статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та дотримуватися правил добросусідства.

Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок.

Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що відповідач при самовільному вставленні нової огорожі порушив межу суміжних земельних ділянок, яка склалась в результаті фактичного користування земельними ділянками між відповідачем та попереднім власником домоволодіння позивача, і, як наслідок, порушив права ОСОБА_2 як власника та користувача земельної ділянки по АДРЕСА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача перенести паркан між домоволодінням АДРЕСА_3 на місце його встановлення станом на 05.07.2004 року.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив належним чином обставини, на які посилався відповідач, та не надав належної правової оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, не заслуговують на увагу, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції встановити межі між спірними ділянками відповідно до земельно-кадастрової документації станом на 05.07.2004 року не можливо внаслідок чисельних розбіжностей в документації, невідповідності їй площі, конфігурації та розміру меж земельних ділянок через наявність самовільних переуступок між їх користувачами, що встановлено висновками експертиз, проведених в ході розгляду справи.

Вказуючи на невідповідність висновків суду першої інстанції, відповідач у доводах апеляційної скарги, обставин, встановлених місцевим судом, не спростував та належних та допустимих доказів на обґрунтування власної позиції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.367,374 ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : О.Ю. Кузнєцова

О.В. Чумак