Справа № 349/2435/23
Провадження № 2/349/132/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 349/2435/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 18 квітня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами склалося невдало через різні погляди щодо подружнього життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, а тому його подальше збереження є недоцільним та суперечитиме інтересам позивачки. За даних обставин просила позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою судді від 22 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання.

Представник позивачки адвокат Падучак І.І., позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибули, просили справу розглядати у їх відсутності, про що на адресу суду направили письмове клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223,280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

18 квітня 2007 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 28. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 18 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим 12 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Батьки дітей - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №376245 від 22 грудня 2023 року з Єдиного демографічного реєстру.

За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Вивчивши обгрунтування позову, ту обставину, що між сторонами протягом тривалого часу відсутні шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства, суд дійшов висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам позивачки.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення. Наведене дає підстави для висновку, що подальше збереження сім`ї сторін неможливе, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заяви про відновлення дошлюбного прізвища позивачка до суду не подавала.

Керуючись ст.263-265, 280-284 ЦПК України

ухвалив:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області між ОСОБА_2 і ОСОБА_8 , актовий запис № 28 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_6 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 20 лютого 2024 року.

Суддя О.О.Гаврилюк