Справа № 199/4874/23
(2/199/226/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

31.12.2024

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Кузема О.Г.,

за участі представника позивача адвоката Котової І.М., представника відповідача адвоката Капітанова Д.Г.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом та заявленою в ньому вимогою про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.04.2022 р., 326 310,00 грн., та про відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником транспортного засобу Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 ; 21.04.2022 р. ОСОБА_3 приблизно о 08.00 год., керуючи автомобілем Хонда р/н НОМЕР_2 , в районі будинку № 108 по вул. Петрозаводській у м. Дніпрі, перед початком руху, повертаючи з боку вул. Богомаза, не переконався в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який є братом ОСОБА_2 , транспортний засіб, належний позивачу, отримав механічні пошкодження.

Згідно експертного висновку №YD02522, вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових,що підлягає заміні, становить 439 703,86 грн.; матеріальний збиток, завданий власнику, становить 228 759, 24 грн., вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без врахування ПДВ становить 199 879,91 грн.

За підготовку звіту позивач сплатила 4 000,00 грн.

Відповідно до рахунку фактури №ЧП00000084 від 31.03.2023 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 складає 452 285,00 грн., з яких 129 975,00 грн. вже було відшкодовано страховою компанією АЛЬФА СТРАХУВАННЯ, в якій була застрахована цивільна правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП.

За підрахунком позивача відповідач має відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 326 310,00 грн.(а.с. 11), та 25 000,00 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 вимоги позову підтримали повністю та просили суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнав.

Представник відповідача у відповіді на відзив (а.с. 82 86) посилався на те, що обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини; при цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності (постанова Верховного Суду у справі №328/2750/18 від 18.03.2020 р.).

Щодо розрахунку розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, то, виходячи з правової позиції Верховного Суду, відповідно до якої визначення повинно бути розміру матеріальних збитків при настанні страхового випадку підтверджено належним засобом доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна, який має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/2092, на переконання відповідача, позивач мав визначати розмір шкоди виходячи зі звіту про оцінку майна, проте позивач в якості доказу завдання йому шкоди у визначеному в позові розмірі посилається виключно на рахунок-фактуру №ЧП 00000084 від 31.03.2023 року, у зв`язку з чим відповідач вважає недоведеним розмір матеріальних збитків.

При цьому, безпосередньо сам позивач у позовній заяві зазначає, що експертним висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 199 879,91 грн. та вказує, що від страхової компанії ним було отримано страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. Застосування при розрахунку розміру збитків, завданих позивачу, як власнику автомобіля, коефіцієнту фізичного зносу відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Позивачем до позовної заяви в якості доказу додано звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого йому як власнику пошкодженого автомобіля, відповідно до якого фактично ринкова вартість автомобіля позивача на момент його пошкодження складала 467 227,70 гривень, що практично ідентично заявленого позивачем розміру нібито завданої йому шкоди, при цьому розмір вартості пошкодженого автомобіля позивачем не проводився, але не потребує доказів той факт, що вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані суттєво перевищує різницю між зазначеним позивачем розміру спричиненої шкоди та визначеною суб`єктом оцінювальні діяльності його ринковою вартістю на момент пошкодження.

Жодного доказу на підтвердження понесення фактичних витрат, як і доказу проведення робіт з відновлення пошкодженого автомобіля позивачем не надано.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач не надала відповіді на відзив.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності (а.с. 115 116).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 17).

Позивач хворіє на цукровий діабет, про що наданий консультаційний висновок спеціаліста, виписка з медичної карти стаціонарного хворого №3527/3.

Позивач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 15).

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйова В.Л. від 28.10.2022 р. стосовно ОСОБА_3 закрито провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 18 22).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2022 р. постанову Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 р, якою стосовно ОСОБА_3 закрито провадження, у звязку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасовано; постановлено нову постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, закрито провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107762170 (а.с. 23 26).

Як встановлено постановою судді Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2022 р., ОСОБА_3 21 квітня 2022 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Хонда» № НОМЕР_2 в районі будинку №108 по вул. Петрозаводській у м. Дніпро, перед початком руху, повертаючи з боку вул. Богомаза, не переконався у безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в результаті зіткнення продовжив некерований рух та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді паркану, чим порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України … ОСОБА_3 не дотримався п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України, оскільки керуючи автомобілем «Хонда» № НОМЕР_2 перед початком руху не переконався у безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що і викладено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до звіту від 04.05.2022 р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, виконаного ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 439 703,86 грн.

Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження, складає 228 579,24 грн.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без врахування ПДВ на складові становить 199 879,91 грн. (а.с. 27 -32).

Згідно з актом прийому передачі виконаних робіт від 04.05.2022 р., послуги з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 , становлять 4 000,00 грн. (а.с. 48, 52).

Відповідно до рахунку - фактури від 31.03.2023 р., останній виданий для оплати 168 найменувань на суму 452 285,00 грн. (а.с. 50 51).

На підставі довідки №48 від 25.05.2022 р. судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває під наглядом лікаря акушера - гінеколога з приводу вагітності (а.с. 53).

На підставі акту прийому передачі до акту виконаних робіт №АСГ0001433 від 21.04.2022 р. судом встановлено, що за замовленням ОСОБА_2 була проведена інспекційна оцінка стану автомобіля на суму 325,00 грн. (а.с. 144).

Між сторонами в цій справі існує спір щодо розміру збитків, які підлягають відшкодуванню, у зв`язку з чим за клопотанням представника відповідача судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- яка вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки КІА моделі Sorento р/н НОМЕР_1 , рік випуску 2014, № кузову НОМЕР_3 станом на момент проведення дослідження?

- яка середня ринкова ціна КТЗ KІА моделі Sorento р/н НОМЕР_4 РК рік випуску 2014, № кузову НОМЕР_3 без урахування фактичного технічного стану КТЗ, величини пробігу, умов експлуатації (зберігання), станом на 21.04.2022 р.?

- яка ринкова вартість технічно несправного (пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 21.04.2022 р.) КТЗ KІА моделі Sorento р/н НОМЕР_1 рік випуску 2014, № кузову НОМЕР_3 станом на момент проведення дослідження?

Експертиза не була проведена, оскільки експерту не було надано до огляду для проведення дослідження транспортний засіб марки КІА моделі Sorento р/н НОМЕР_1 , що унеможливлює органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ, його комплектність, укомплектованість, технічний стан, пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна, а також неможливо визначити обсяг ремонтних робіт, запчастин і витратних матеріалів, необхідних для його відновлення: експерту не надано вихідних даних,необхідних для проведення дорученої судової експертизи, що унеможливлює її проведення (повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 12.04.2024 р. №СЕ 19/104 24/7185 АВ та від 03.06.2024 р. №СЕ 19/104 24/12543 АВ).

Позивач отримала страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» в розмірі 129 975,00 грн. (а.с. 16).

За підрахунком позивача відповідач повинен сплатити на відшкодування матеріальної шкоди 326 310,00 грн. та відшкодувати моральну шкоду.

Відповідач заперечує проти визначеного позивачем розміру відшкодування.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2023 р. позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2023 р. закрито підготовче провадження;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 р. задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи, провадження у справі зупинено (а.с. 159-160, 162 - 165);

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2024 р. провадження у справі поновлено (а.с. 172);

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2024 р. у справі призначено судову авто товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 180-182);

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2024 р. провадження у цивільній справі поновлено;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2024 р. задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (витребувано від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Дніпропетровській області (49041 м. Дніпро, пр. Праці, 16) відомості щодо реєстрації права власності на автомобіль «КІА Соренто», реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Правовідносини між учасниками справи виникли з відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 р.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідальність винуватця ДТП за заподіяні в результаті ДТП збитки обмежуються виключно реальним розміром збитків, тобто різницею між вартістю авто до ДТП та після ДТП.

Як встановлено судом, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «КІА Соренто», р/н НОМЕР_1 не перевищує вартість цього автомобіля до ДТП: згідно звіту ФОП ОСОБА_5 ринкова вартість автомобіля на момент оцінки (21.04.2022 р.) складає 467 227,70 грн. без урахування пошкоджень, зв`язаних з подією (а.с. 29).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 439 703,86 грн.

Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Kia Sorento, р/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження, складає 228 579,24 грн.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без врахування ПДВ на складові становить 199 879,91 грн. (а.с. 27 -32).

В той же час вартість запасних частин (168 найменувань), необхідних для відновлення транспортного засобу, становить 452 285,00 грн. (рахунок від 31.03.2023 р.).

Доказів про вартість самих ремонтних робіт суду не надано.

Отже, оскільки відповідач, заперечуючи проти позову, наголошував на тому, що позивачем не наданий доказ про вартість автомобіля в пошкодженому стані, та така вартість перевищуватиме різницю між зазначеним позивачем розміром спричиненої шкоди та визначеною суб`єктом оцінювальної діяльності його ринковою вартістю на момент пошкодження, судом було призначено експертизу, проведення якої не відбулося через ненадання позивачем експерту транспортного засобу.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Експертиза призначалася для з`ясування декілька питань, зокрема для визначення розміру збитку, який має бути стягнутий з відповідача, адже між сторонами у цій справі виник спір з означеного питання.

Оскільки експертиза не проведена у зв`язку з ухиленням позивача, вочевидь, що позивач не надав належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, клопотання про призначення судової експертизи було подане відповідачем, а не позивачем, який заперечував щодо його задоволення; позивач/представник позивача не заявляв клопотань про призначення експертизи з метою визначення вартості автомобіля після ДТП.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП, не надала доказів про вартість його ремонту (у позові позивач в обґрунтування спричиненої морально шкоди посилалася зокрема на відсутність автомобіля на протязі його ремонту (а.с. 7)), що унеможливлює захист його порушених прав за матеріалами цієї справи, у зв`язку з чим підстави для задоволення вимоги про відшкодування матеріальної шкоди відсутні.

Як похідна, не підлягає задоволенню вимога пор стягнення з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн. (вартість звіту ФОП ОСОБА_5 ).

Щодо вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, задовольняючи її повністю, суд керується наступним.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі N 487/6970/20 (провадження N 61-1132св22).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі N 487/6970/20 (провадження N 61 1132св22)).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін "інші обставини, які мають істотне значення" саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі N477/874/19 (провадження N 14-24цс21).

Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивач посилалася на те, що спинена їй моральна шкода полягає у психічних переживаннях, які вона перенесла внаслідок ДТП, що категорично протипоказано, оскільки вона хворіє на цукровий діабет, наслідком пошкодження належного позивачу автомобіля було порушено звичайний стан життя у зв`язку з відсутністю автомобіля на протязі його ремонту, позивачу з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні; багато справ, за планових раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них і взагалі позивач була змушена відмовитись. Особливих переживань позивач зазначала також через те, що в автомобілі під час ДТП 21.04.2022 р. перебувала дружина її брата ОСОБА_6 , яка була вагітна, і до моменту народження дитини позивач переживала про те, чи не проявляться негативні наслідки на здоров`ї майбутньої дитини.

Розмір моральної шкоди позивачем оцінений у 25 000,00 грн.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

З огляду на те, що "розумність" і "справедливість" є оціночними поняттями, суди першої та апеляційної інстанції, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у частинах першій, другій статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведених норм процесуального права, які уособлюють змагальність процесу, позивач довів завдання йому моральної шкоди.

Визначення розміру моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн відповідає засадам розумності та справедливості.

При цьому судом враховані обставини справи (зокрема тривалість доведення вини відповідача за КУпАП, що вдалося лише за результатами розгляду скарги на постанову судді суду 1 інстанції) та зібрані у справі докази, характер та обсяг заподіяних позивачеві душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст.ст. 12, 13, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Альфа страхування», задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п`ять) тисяч грн. 00 коп.

В задоволенні вимоги позову про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Дата складення повного судового рішення 10.01.2025 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї