печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі - Сміян А.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - відповідач, ТОВ «Фіефорс»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Грисюк О.В.), Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Шуляченко М.Б.), в якому просить: визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 15.07.2021 року, зареєстрований у реєстрі за N? 95789, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс»» заборгованості в сумі 25 545,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2024 року відкрито провадження в порядку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31.03.2024 року.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Грисюк О.В. 15.07.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 95789, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 25 545,00 грн. у виконавчому провадженні N? НОМЕР_1, відкритому Приватним виконавцем Шуляченко Миколою Борисовичем.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднено або взагалі неможливе.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення вищенаведених вимог, заява про забезпечення позову не містить пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову не сплачено та зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI.

Положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв`язку з положеннями статей 1 - 6 Закону № 3674-VI, зокрема статті п`ятої зазначеного закону, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв`язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції інших документів як окремих об`єктів справляння судового збору.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.09.2017 року (справа № 6-185цс17).

За змістом статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», від сплати судового збору звільняються споживачі за подання саме позовної заяви, а не за подання будь-якої іншої заяви, зокрема, заяви про забезпечення позову.

Таким чином, пільга щодо звільнення від сплати судового збору за подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не поширюється на подання заяви про забезпечення позову. Судовий збір за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті на загальних підставах.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не звільнений від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн.).

Відтак, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153, 260, 261, 353, 354, Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 23.12.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький